2022 12 9
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 317/145
(20)
todėl pagrindiniai principai turėtų apimti visų visuomenės lygmenų verslumo praktikos, procesų ir įgūdžių plėtojimą, naudojimą ir valdymą privačiajame ir viešajame sektoriuose, dalyvaujančiuose žinių valorizacijos procese.
Dėl tos naujos taikymo srities politikos formuotojai turi atitinkamai suderinti savo politikos tikslus ir įdiegti naujus žinių valorizacijai būtinus metodus.
Nustatant tuos pagrindinius principus siekiama padėti valstybių narių politikos formuotojams atitikti tuos reikalavimus;
(21)
todėl šioje rekomendacijoje išdėstyti pagrindiniai principai turėtų būti taikytini politikos iniciatyvoms, skirtoms visų kategorijų ekosistemos subjektams, dalyvaujantiems mokslinių tyrimų ir inovacijų veikloje, pavyzdžiui: — akademinei bendruomenei, universitetams ir kitoms aukštojo mokslo įstaigoms, mokslinių tyrimų, inovacijų ir technologijų organizacijoms ir kitoms viešosioms mokslinių tyrimų organizacijoms, akademinėms ir mokslo bendruomenėms bei tarpvyriausybinėms iniciatyvoms ir tinklams, pavyzdžiui, tinklui „Eureka“; — pilietinės visuomenės organizacijoms, įskaitant piliečių ir nevyriausybines organizacijas; — privatiems investuotojams, finansavimo ir investicinėms organizacijoms, įskaitant fondus ir labdaros organizacijas; — pavieniams asmenims, pavyzdžiui, novatoriams, verslininkams, tyrėjams, mokslininkams, mokytojams ir studentams; — pramonės sektoriui, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ), startuolius, pumpurines įmones, veiklą plečiančias įmones ir socialines įmones; — tarpininkams, pavyzdžiui, žinių ir technologijų perdavimo specialistams, verslo inkubatoriams, mokslo parkams, Sąjungos, nacionaliniams ir regioniniams inovacijų centrams arba klasteriams, intelektinės nuosavybės ekspertams, konsultantams ir inovacijų paramos specialistams, mokslo komunikaciją vykdančioms ir angažavimo politikos klausimais komandoms, politikai formuoti skirtas žinias ir (arba) mokslines konsultacijas teikiančioms organizacijoms ir piliečių aktyvumo specialistams; — nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios institucijoms bei politikos formuotojams; — privačioms mokslinių tyrimų organizacijoms, viešųjų ir privačių paslaugų teikėjams, pvz., ligoninėms, viešojo transporto paslaugų teikėjams ir energijos paslaugų tiekėjams; — mokslinių tyrimų infrastruktūroms, technologijų infrastruktūroms ir kitiems paslaugų teikėjams bei tinklams, remiantiems mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą; — standartizacijos įstaigoms;
(22)
pagrindiniai principai turėtų būti suformuluoti taip, kad juos būtų galima taikyti visoms ar daugumai 21 konstatuojamoje dalyje išvardytų kategorijų.
Pagrindinių principų įgyvendinimas turėtų būti pritaikytas tiksliniams subjektams parengiant praktikos kodeksus, t. y. pažangaus intelektinės nuosavybės naudojimo praktikos kodeksą ir tyrėjamas skirtą standartizacijos praktikos kodeksą.
Prireikus kartu su suinteresuotaisiais subjektais galėtų būti rengiami kiti aktualūs praktikos kodeksai;
(23)
pagrindiniai principai turėtų būti neprivalomi.
Juos taikant turėtų būti laikomasi tarptautinės, Sąjungos ir nacionalinės teisės, ir į juos turėtų būti atsižvelgiama stengiantis užtikrinti, kad Sąjungos teisine sistema būtų prisidedama prie žinių valorizacijos.
Pagrindiniai principai turėtų būti taikomi siekiant kuo platesnio žinių panaudojimo visuomenės reikmėms, įskaitant indėlį kuriant tvarią visuomenę, laikantis Sąjungos gairių dėl kovos su užsienio šalių kišimusi į mokslinių tyrimų ir investicijų veiklą (14).
Kai įmanoma, priklausomai nuo aplinkybių, vykdant valorizacijos veiklą, be tradicinių pelno veiksnių, turėtų būti atsižvelgiama į visuomenės poreikius ir jai teikiamą naudą.
Vienas pavyzdys – socialiai atsakingas licencijavimas, kai intelektinio turto licencijavimas turėtų užtikrinti, kad nustatant galutinių produktų ir paslaugų kainas nebūtų pakenkta prieinamumui.
Pagrindiniais principais daugiausiai dėmesio turėtų būti skiriama siekiui kuo labiau padidinti mokslinių tyrimų ir inovacijų srities investicijų vertę, neapsiribojant tradiciniu žinių perdavimu, ir visų subjektų dalyvavimui mokslinių tyrimų ir inovacijų ekosistemoje;
(24)
žinių valorizacija – sudėtingas procesas, kuriam reikia daug išteklių siekiant užtikrinti, kad įvairūs reikiami įgūdžiai ir padidinami pajėgumai būtų plėtojami ir išlaikomi Sąjungoje.
Reikės nuolat investuoti į žinių perdavimo ir tarpininkavimo specialistų, kurie tarpininkauja tarp atitinkamų mokslinių tyrimų ir inovacijų subjektų, rengimą ir tas investicijas laipsniškai didinti.
Ypač svarbu skatinti dalyvauti MVĮ, pasitelkiant stiprias nacionalines ir regionines inovacijų ekosistemas.
Be to, turėtų būti skatinamas startuolių ir įvairių dydžių veiklą plečiančių įmonių proaktyvumas, o pramonės sektoriaus partneriai turėtų būti įtikinti nesibaiminti prisiimti rizikos,
(14) Europos Komisija, Mokslinių tyrimų ir inovacijų generalinis direktoratas, Tackling R&I foreign interference : staff working document, Leidinių biuras, 2022.