6.12.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 314/71
Tervisekriisinõukogu annab komisjonile abi ja suuniseid artiklite 7–13 kohaselt võetavate meetmete ettevalmistamisel ja rakendamisel.
Sel eesmärgil annab komisjon tervisekriisinõukogule pidevalt teavet kavandatavate ja võetud meetmete kohta.
2.
Tervisekriisinõukogu lõpetab tegevuse, kui kõik artiklites 7–13 sätestatud meetmed on lõpetatud või lõppenud.
3.
Tervisekriisinõukogusse kuuluvad komisjon ja üks esindaja igast liikmesriigist.
Iga liikmesriik nimetab ühe esindaja ja ühe asendusesindaja.
Komisjon tagab tervisekriisinõukogule sekretariaaditeenuste osutamise.
4.
Tervisekriisinõukogu kaaseesistujad on komisjon ja nõukogu roteeruvat eesistumist teostav liikmesriik.
Tervisekriisinõukogu tagab, et vaatlejatena osalevad kõik asjaomased liidu institutsioonid, ametid, organid, üksused ning asutused, sealhulgas Euroopa Ravimiamet (EMA), Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC) ning rahvatervisealase hädaolukorra nõuandekomitee.
Tervisekriisinõukogu kutsub vaatlejana osalema Euroopa Parlamendi esindaja ja tervishoiukomiteesse liikmesriigi esindaja ning, kui see on asjakohane ja kooskõlas tervisekriisinõukogu kodukorraga, Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) esindaja.
5.
Tervisekriisinõukogu tagab kooskõlastamise ja teabevahetuse struktuuridega, mis on loodud järgmiste õigusaktidega:
a) määrus (EL) 2022/123 rahvatervisealase hädaolukorra ajal seoses ravimite ja meditsiiniseadmetega; b) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 851/2004 (12) rahvatervisealase hädaolukorra ajal; c) määrus (EL) 2022/2371, eelkõige terviseohutuse komiteega ja rahvatervisealase hädaolukorra nõuandekomiteega; d) otsus nr 1313/2013/EL ja eelkõige hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus, et kõrvaldada tegevuslüngad kriisi korral oluliste meditsiinivahendite ja toorainete kättesaadavuses ning tagada vajaduse korral kohapealsete järelevalve- ja koordineerimisülesannete täitmine.
6.
Tervisekriisinõukogu tagab teabevahetuse kriisidele poliitilise reageerimise integreeritud mehhanismiga (IPCR).
7.
Tervisekriisinõukogu kaaseesistujad võivad kutsuda tervisekriisinõukogu või selle alarühmade töös vastavalt päevakorra teemadele juhtumipõhiselt vaatlejana osalema eriteadmistega eksperte.
Selliste ekspertide hulgas võib olla liidu asutuste ja organite, riiklike ametiasutuste (sh kesksete hankijate ja tervishoiuorganisatsioonide või -ühenduste) esindajaid ja selliste rahvusvaheliste organisatsioonide nagu WHO, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO) ja Maailma Loomatervise Organisatsiooni (WOAH) esindajaid ning erasektori eksperte ja muid sidusrühmi.
8.
Tervisekriisinõukogu tuleb komisjoni või liikmesriigi taotlusel kokku alati, kui olukord seda nõuab.
9.
Komisjon teeb artiklites 7–13 sätestatud meetmete ettevalmistamisel ja rakendamisel tihedat koostööd tervisekriisi­ nõukoguga.
Eelkõige konsulteerib komisjon tervisekriisinõukoguga õigeaegselt enne meetmete võtmist ning, kui vähegi võimalik, võtab võimalikult suurel määral arvesse tervisekriisinõukogus peetud arutelude tulemusi.
Komisjon esitab tervisekriisinõukogule võetud meetme kohta aruande.
(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprill 2004. aasta määrus (EÜ) nr 851/2004, millega asutatakse haiguste ennetuse ja tõrje Euroopa keskus (ELT L 142, 30.4.2004, lk 1).