L 302/80
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
22.11.2022
AAN se montează direct pe planul solului.
Carcasa AAN trebuie să fie conectată la planul solului (ALSE) sau conectată la împământarea de protecție (OTS, de exemplu, o tijă de împământare).
La portul de măsurare al fiecărei AAN trebuie conectată o sarcină de 50 Ω.
Dacă se folosește o stație de încărcare, AAN nu sunt necesare pentru porturile de semnal/control și/sau pentru porturile de rețea cu fir.
Liniile de comunicare locale/private dintre vehicul și stația de încărcare trebuie conectate la echipamentul asociat de pe partea stației de încărcare pentru a funcționa conform proiectării.
În cazul în care comunicarea este emulată, iar prezența AAN împiedică o comunicare adecvată, atunci nu trebuie utilizată o AAN.
2.4.4.
Fasciculul de cabluri de încărcare/de comunicare locală/privată Fasciculul de cabluri de încărcare/de comunicare locală/privată trebuie plasat în linie dreaptă între AMN/AN de încărcare cu curent continuu/AAN și priza de încărcare a vehiculului și trebuie să fie direcționat perpendicular pe axa longitudinală a vehiculului (a se vedea figurile 3f și 3g).
Lungimea proiectată a fasciculului de cabluri de la partea laterală a AMN până la partea laterală a vehiculului trebuie să fie de 0,8 (+0,2 / - 0) m.
Pentru un fascicul de cabluri mai lung, lungimea rămasă a cablului se pliază în acordeon, lățimea trebuind să fie mai mică de 0,5 m.
Dacă nu este practic să se procedeze astfel din cauza volumului sau a rigidității cablajului sau pentru că încercarea este efectuată la instalația unui utilizator, dispunerea excesului de cablaj trebuie menționată cu precizie în raportul de încercare.
Fasciculul de cabluri de încărcare/de comunicare privată de pe partea laterală a vehiculului trebuie să rămână vertical, la o distanță de 100 (+200/-0) mm de la caroseria vehiculului.
Fasciculul de cabluri trebuie plasat pe un material neconductor, cu o permitivitate relativă scăzută (dielectricconstant) (εr ≤ 1,4), la (100 ± 25) mm deasupra planului solului (ALSE) sau podelei (OTS).
3.
Punct de referință
3.1.
În sensul prezentei anexe, punctul de referință este considerat punctul în care este stabilită intensitatea câmpului electromagnetic și se definește după cum urmează:
3.2.
Pentru categoriile de vehicule M, N, O, T, R și S în conformitate cu standardul ISO 11451-2.
3.3.
Pentru categoria L de vehicule:
3.3.1.
la cel puțin 2 m distanță, pe direcție orizontală, față de centrul de fază al antenei sau la cel puțin 1 m, pe direcție verticală, față de elementele radiante ale unui sistem de linii de transmisie (SLT);
3.3.2.
pe axa centrală a vehiculului (planul de simetrie longitudinală);
3.3.3.
la o înălțime de 1,0 ± 0,05 m deasupra planului pe care este așezat vehiculul sau la 2,0 ± 0,05 m dacă înălțimea minimă a plafonului oricărui vehicul din gama de modele depășește 3,0 m;
3.3.4.
fie la 1,0 ± 0,2 m în spatele axei centrale verticale a roții anterioare a vehiculului (punctul C din figura 1 din apendicele 1 la prezenta anexă) în cazul vehiculelor cu trei roți, fie la 0,2 ± 0,2 m în spatele axei centrale verticale a roții anterioare a vehiculului (punctul D din figura 2 din apendicele 1 la prezenta anexă) în cazul vehiculelor cu două roți.