10.11.2022
3.2.1.1.1.
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 290/411
Lahjendustegur (DF) arvutatakse asjaomase kütuse puhul järgmiselt (nagu asjakohane):
DF ¼
13:4 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ Ü 10Ä4
bensiini (E10) ja diislikütuse (B0) puhul
DF ¼
13:5 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ Ü 10Ä4
bensiini (E0) puhul
DF ¼
13:5 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ Ü 10Ä4
diislikütuse (B7) puhul
DF ¼
11:9 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ Ü 10Ä4
veeldatud naftagaasi puhul
DF ¼
9:5 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ 10Ä4
maagaasi/biometaani puhul
DF ¼
12:5 CCO2 þ ðCHC þ CCO Þ Ü 10Ä4
etanooli (E85) puhul
DF ¼
35:03 CH2O þ CH2OÄDA þ CH2 Ü 10Ä4
vesiniku puhul
Vesiniku puhul kasutatavas võrrandis: CH2O
on H2O kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, mahuprotsentides;
CH2O-DA
on H2O kontsentratsioon lahjendusõhus, mahuprotsentides;
CH2
on H2 kontsentratsioon (ppm) kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis.
Kütuseliigi puhul, mida ei ole käesolevas punktis nimetatud, tuleb selle lahjendustegur arvutada käes­ oleva lisa punktis 3.2.1.1.2 esitatud võrranditega.
Kui tootja kasutab lahjendustegurit, mis hõlmab mitut faasi, peab ta arvutama lahjendusteguri asja­ omaste faaside gaasiliste ühendite aritmeetiliselt keskmise kontsentratsiooni abil.
Gaasilise ühendi aritmeetiliselt keskmine kontsentratsioon arvutatakse järgmiselt:
Ci ¼
Pn
phase¼1 ðCi;phase Ü Vmix;phase Þ Pn phase¼1 Vmix;phase
kus: Ci
on gaasilise ühendi aritmeetiliselt keskmine kontsentratsioon;
C1,phase
on faasi kontsentratsioon;
Vmix,phase
on vastava faasi Vmix.
n
on faaside arv.