10.11.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 290/419
Při použití regresní analýzy metodou nejmenších čtverců v rozmezí bodů referenční rychlosti se musí ä ä a f2;L pro výpočet FL(v), přičemž lineární koeficient stanovit upravené koeficienty jízdního zatížení f0;L ä f1;L se nastaví na f1,H.
Koeficienty jízdního zatížení f0,ind, f1,ind a f2,ind pro jednotlivé vozidlo v rámci interpolační rodiny se vypočítají pomocí těchto rovnic:
f0;ind ¼ f0;H Ä Δf0 Ü
ðTMH Ü RRH Ä TMind Ü RRind Þ ðTMH Ü RRH Ä TML Ü RRL Þ
nebo, jestliže (TMH × RRH - TML × RRL) = 0, použije se níže uvedená rovnice pro výpočet f0,ind: f0,ind = f0,H – Δf0 f1,ind = f1,H f2;ind ¼ f2;H Ä Δf2
ðΔ½CD Ü Af âLH Ä Δ½CD Ü Af âind Þ ðΔ½CD Ü Af âLH Þ
nebo, jestliže Δ(CD × Af)LH = 0, použije se níže uvedená rovnice pro výpočet F2,ind: f2,ind = f2,H – Δf2 kde: ä Δf0 ¼ f0;H Ä f0;L ä Δf2 ¼ f2;H Ä f2;L
V případě rodiny podle matice jízdního zatížení se musí koeficienty jízdního zatížení f0, f1 a f2 pro jednotlivé vozidlo vypočítat podle rovnic uvedených v bodě 5.1.1 přílohy B4.
3.2.3.2.3.
Výpočet energetické náročnosti cyklu Energetická náročnost cyklu u příslušného cyklu WLTC, Ek, a energetická náročnost pro všechny fáze příslušného cyklu, Ek,p, se vypočítá postupem podle bodu 5 této přílohy pro následující soubory k koeficientů jízdního zatížení a hmotností: ä ä k=1: f0 ¼ f0;L ; f1 ¼ f1;H ; f2 ¼ f2;L ; m ¼ TML
(zkušební vozidlo L) k=2: f0 = f0,H, f1 = f1,H, f2 = f2,H, m = TMH (zkušební vozidlo H) k=3: f0 = f0,ind, f1 = f1,H, f2 = f2,ind, m = TMind (jednotlivé vozidlo v rámci interpolační rodiny) Tyto tři soubory jízdních zatížení je možné odvodit z různých rodin podle jízdního zatížení.
3.2.3.2.4.
Pro úroveň 1A: Výpočet hodnoty CO2 u jednotlivého vozidla v rámci interpolační rodiny s použitím metody interpolace Pro každou fázi p příslušného cyklu se hmotnost emisí CO2 v g/km u jednotlivého vozidla vypočítá pomocí této rovnice:
MCO2Äind;p
Í
E3;p Ä E1;p ¼ MCO2ÄL;p þ E2;p Ä E1;p
Î
Ü ðMCO2ÄH;p Ä MCO2ÄL;p Þ