L 277/196
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
27.10.2022
(6)
Komission täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2018/820 (5), jonka soveltaminen päättyi 1 päivänä tammikuuta 2020, Alankomaille myönnettiin direktiivin 91/676/ETY mukaisesti poikkeus, jonka mukaan tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, voidaan levittää vuosittain laiduntavan karjan lantaa määrä, joka vastaa 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa, ja tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, voidaan sallia 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa.
Vuonna 2019 poikkeus koski 18 818 tilaa, mikä vastaa 44,7 prosenttia Alankomaiden maatalousmaan kokonaisnettomäärästä.
(7)
Komission täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2020/1073 (6), jonka soveltaminen päättyi 31 päivänä joulukuuta 2021, Alankomaille myönnettiin poikkeus, jonka mukaan tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, voidaan levittää vuosittain laiduntavan karjan lantaa määrä, joka vastaa 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa, ja tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, voidaan sallia 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa.
Kyseisen täytäntöönpano­ päätöksen voimassaoloaika oli rajattu kahteen vuoteen, jotta Alankomaat voisi kaikilta osilta panna täytäntöön parannetun täytäntöönpanostrategian petosten ehkäisemiseksi sen lannankäyttöä koskevan politiikan täytäntöönpanossa.
Lisäksi otettiin käyttöön lisäedellytyksiä sen varmistamiseksi, että karjan määrä ei kasva, ja ammoniakkipäästöjen vähentämiseksi lannan levittämisessä.
(8)
Alankomaat pyysi 25 päivänä helmikuuta 2022 uutta poikkeusta direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla.
(9)
Alankomaat toimitti direktiivin 91/676/ETY 10 artiklan mukaisesti tietoja (7), jotka osoittivat, että vuosina 2016–2019 kaikista Alankomaiden pohjaveden seuranta-asemista noin 14 prosentissa pohjaveden keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l, 5 prosentissa 40–50 mg/l ja 73 prosentissa alle 25 mg/l.
Tiedoista käy ilmi myös, että vuosina 2016–2019 kaikista Alankomaiden pintaveden seuranta-asemista 99 prosentissa pintaveden keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 50 mg/l, ja näistä seuranta-asemista 96 prosentissa keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 25 mg/l.
Raportointikaudella 2016–2019 kuitenkin 58 prosenttia makeista vesistä oli rehevöityneitä ja 10 prosenttia voisi rehevöityä, ellei toimenpiteitä toteutettaisi.
(10)
Direktiivin 91/676/ETY 10 artiklaa koskevassa kertomuksessa (8) julkaistut tiedot osoittivat myös, että Alankomaiden maakuntien välillä on merkittäviä eroja ja että korkeita pohjaveden nitraattipitoisuuksia ja rehevöitymistä on useissa Alankomaiden maakunnissa.
Limburgissa 36 prosentissa pohjavesien mittausasemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l ja 22 prosentissa havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Pintavesistä 74 prosenttia oli rehevöityneitä ja 16 prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
NoordBrabantissa 26 prosentissa pohjavesien mittausasemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l ja 20 prosentissa havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Pintavesistä 68 prosenttia oli rehevöityneitä ja 7 prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Zeelandissa 14 prosentissa pohjavesien mittausasemista keskimääräiset nitraattipi­ toisuudet olivat yli 50 mg/l ja 47 prosentissa havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Pintavesistä 80 prosenttia oli rehevöityneitä ja 11 prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Zuid-Hollandissa 54 prosenttia pintavesistä oli rehevöityneitä ja 17 prosenttia on vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Noord-Hollandissa 61 prosenttia pintavesistä oli rehevöityneitä ja 19 prosenttia on vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Utrechtissa 24 prosentissa pohjavesien mittausasemista havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Pintavesistä 43 prosenttia oli rehevöityneitä ja 10 prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Gelderlandissa 10 prosentissa pohjavesi­ asemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l ja 15 prosentissa havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Overijsselissa 18 prosentissa pohjavesien mittausasemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l ja 19 prosentissa havaittiin negatiivisia suuntauksia.
Pintavesistä 67 prosenttia oli rehevöityneitä ja neljä prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Drenthessa 15 prosentissa pohjavesien mittausasemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat yli 50 mg/l.
Pintavesistä 65 prosenttia oli rehevöityneitä ja yhdeksän prosenttia vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Frieslandissa 23 prosentissa pohjavesiasemista nitraattipitoisuuksissa havaittiin negatiivisia suuntauksia, kun taas 85 prosenttia pintavesistä oli rehevöityneitä.
Groningenissa 52 prosenttia pintavesistä oli rehevöityneitä ja 11 prosenttia on vaarassa rehevöityä, jos toimiin ei ryhdytä.
Flevolandissa 33 prosenttia pintavesistä oli rehevöityneitä.
(5) Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/820, annettu 31 päivänä toukokuuta 2018, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla (EUVL L 137, 4.6.2018, s. 27).
(6) Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2020/1073, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2020, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti (EUVL L 234, 21.7.2020, s. 20).
(7) COM(2021) 1000 ja SWD(2021) 1001, osa 28.
(8) COM(2021) 1000 ja SWD(2021) 1001, osa 28.