L 243/20
SK
Úradný vestník Európskej únie
20.9.2022
c) informácie o odhadovanej zvyškovej kontaminácii prítomnej vo výstupe dekontaminačného procesu pri zohľadnení efektívnosti dekontaminácie vrátane potenciálne zvyškových genotoxických látok, endokrinných disruptorov a látok uvedených v článku 13 ods.
4 písm.
a) nariadenia (EÚ) č. 10/2011, a to aj vtedy, ak je ich výskyt pod hraničnou úrovňou ich detekcie použitými analytickými technikami; d) informácie o tom, čo sa stalo s kontaminantmi odstránenými dekontaminačným procesom; e) informácie o migrácii zvyškovej kontaminácie prítomnej v recyklovanom plastovom materiáli alebo predmete, spracovaných v súlade s požiadavkami recyklačného procesu, do potravín pri zohľadnení podmienok používania stanovených pre dotknuté materiály a predmety; f) celkové odôvodnenie, rozpravu a záver týkajúce sa bezpečnosti materiálov a predmetov z recyklovaného plastu na základe informácií uvedených v písmenách a) až e).
Informácie uvedené v tomto odseku sa aktualizujú a vychádzajú z najnovších informácií o týchto prvkoch vrátane informácií od dodávateľov plastového vstupného materiálu a používateľov recyklovaných plastov, ako aj z informácií pochádzajúcich z monitorovania v súlade s článkom 13 a z dialógu uvedeného v článku 10 ods.
7.
Článok 13
Monitorovanie a nahlasovanie úrovní kontaminácie
1.
Recyklátor prevádzkujúci dekontaminačné zariadenie v súlade s článkom 11 monitoruje priemernú úroveň kontaminácie na základe spoľahlivej stratégie odberu vzoriek z vstupných dávok plastového vstupu a zodpovedajúcich dekontaminovaných výstupných dávok.
Pri stratégii odberu vzoriek sa zohľadňujú všetky faktory potenciálne ovplyvňujúce zloženie plastového vstupného materiálu, pričom sa prihliada najmä na variácie v jej pôvode, či už geografickom, alebo inom.
Spočiatku sa vzorky odoberajú zo všetkých vstupných dávok a zodpovedajúcich výstupných dávok, ale frekvencia odberu vzoriek sa môže znížiť po získaní stabilných priemerov.
Frekvencia odberu vzoriek sa v každom prípade zachováva na úrovni primeranej na zistenie trendov a/alebo iných zmien úrovní kontaminácie vstupných dávok a na identifikovanie prípadného opätovného výskytu kontaminantov.
Ak je z dôvodu osobitostí recyklačného procesu určenie frekvencie odberu vzoriek na základe vstupných dávok plastového vstupu nepraktické, frekvencia sa určí na základe dávok použitých pri bezprostredne predchádzajúcej operácii predbežného spracovania, v prípade ktorej je takéto určenie praktické.
Úrovne zvyškových kontaminantov vo výstupe sa určia pred rozpustením výstupného materiálu pridaním iného materiálu.
Ak sú úrovne kontaminantov vo výstupe pod úrovňou kvantifikácie použitými analytickými metódami monitorovania, monitorovanie výstupu možno nahradiť jednou alebo viacerými štúdiami, v ktorých sa určuje úroveň zvyškových kontaminantov v obmedzenom počte výstupných dávok analytickými metódami s obmedzením kvantifikácie na dostatočne nízkej úrovni na určenie skutočnej efektívnosti dekontaminácie dosiahnutej v dekontaminačnom zariadení.
Ak je zvyšková kontaminácia vo výstupe taká nízka, že jej kvantifikácia nie je možná, úroveň detekcie uvedenými metódami je dostatočne nízka na to, aby bolo možné doložiť, či je efektívnosť dekontaminácie dostatočná na to, aby zaistila, že materiály a predmety z recyklovaného plastu sú v súlade s článkom 3 nariadenia (ES) č. 1935/2004.
2.
Laboratóriá, ktoré vykonávajú analýzy a skúšky požadované na určenie úrovne kontaminácie v súlade s odsekom 1, pravidelne a s uspokojivými výsledkami absolvujú skúšky spôsobilosti vhodné na tento účel.
Laboratórium prvýkrát absolvuje takúto skúšku spôsobilosti pred začatím prevádzkovania recyklačného areálu.
3.
Recyklátori poskytujú vývojárovi aspoň každých šesť mesiacov údaje pochádzajúce z monitorovania a aktualizované odôvodnenie v súlade s článkom 12 ods.
3 písm.
f), ak sa na základe údajov zmenilo.