L 243/20
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
20.9.2022
(c) informații cu privire la contaminarea reziduală estimată prezentă în materia rezultată din procesul de decontaminare, ținând seama de eficiența decontaminării, inclusiv cea cu substanțe cu efecte genotoxice și perturbatoare pentru sistemul endocrin care ar putea fi încă prezente, precum și cu substanțele menționate la articolul 13 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr.
10/2011, chiar dacă prezența lor se situează sub limita de detectare a tehnicilor analitice aplicate; (d) informații privind evoluția contaminanților eliminați în procesul de decontaminare; (e) informații privind migrarea în alimente a contaminanților reziduali prezenți în materialul sau obiectul din plastic reciclat, postprelucrate în conformitate cu cerințele procesului de reciclare și luând în considerare condițiile de utilizare definite pentru materialele și obiectele în cauză; (f) un raționament, o discuție și o concluzie generală privind siguranța materialelor și a obiectelor din plastic reciclat pe baza informațiilor prevăzute la literele (a)-(e).
Informațiile menționate la prezentul alineat se actualizează și se bazează pe cele mai recente informații relevante pentru aceste elemente, inclusiv pe informațiile oferite de furnizorii de materii prime din plastic și de utilizatorii plasticului reciclat, precum și pe informațiile care rezultă din monitorizare în conformitate cu articolul 13 și din dialogul menționat la articolul 10 alineatul (7).
Articolul 13 Monitorizarea și raportarea nivelurilor de contaminare (1) Un reciclator care exploatează o instalație de decontaminare în conformitate cu articolul 11 monitorizează nivelul mediu de contaminare pe baza unei strategii solide de eșantionare care vizează loturile de materii prime din plastic și loturile corespunzătoare de materie rezultată decontaminată.
Strategia de eșantionare ține seama de toți factorii care ar putea afecta compoziția materiilor prime din plastic și abordează în special variațiile în ceea ce privește originea acestora, indiferent că sunt geografice sau de altă natură.
Eșantionarea include inițial toate loturile de materii prime și loturile de materii rezultate corespunzătoare, dar frecvența de eșantionare poate fi redusă după ce se obțin medii stabile.
Frecvența eșantionării se menține, în orice caz, la un nivel adecvat pentru a detecta tendințele și/sau alte modificări ale nivelurilor de contaminare a loturilor de materii prime și pentru a vedea dacă reapar contaminanții.
În cazul în care determinarea frecvenței de eșantionare pe baza loturilor de materii prime din plastic nu este practică din cauza particularităților procesului de reciclare, frecvența se determină pe baza loturilor utilizate la cea mai apropiată operațiune de preprelucrare pentru care o astfel de determinare este practică.
Nivelurile contaminanților reziduali din materiile rezultate se determină înainte de orice diluare a acestora prin adăugarea unui alt material.
În cazul în care nivelurile contaminanților în materiile rezultate sunt sub nivelul de cuantificare al metodelor analitice aplicate pentru monitorizare, monitorizarea materiilor rezultate poate fi înlocuită cu unul sau mai multe studii care determină nivelul de contaminanți reziduali într-un număr limitat de loturi de materii rezultate cu metode analitice cu o limită de cuantificare suficient de mică pentru a determina eficiența reală de decontaminare obținută în instalația de decontaminare.
În cazul în care contaminarea reziduală a materiilor rezultate este atât de mică încât cuantificarea ei nu este posibilă, nivelul de detectare al metodelor respective trebuie să fie suficient de mic pentru a susține raționamentul conform căruia eficiența decontaminării este suficientă pentru a asigura faptul că materialele și obiectele din plastic reciclat sunt în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr.
1935/2004.
(2) Pentru analizele și testele necesare pentru determinarea nivelului de contaminare în conformitate cu alineatul (1), laboratoarele care efectuează aceste operațiuni participă în mod regulat și cu rezultate satisfăcătoare la testele de competență adecvate acestui scop.
Prima dată când un laborator participă la un astfel de test de competență este înainte de începerea exploatării la unitatea de reciclare.
(3) Reciclatorii furnizează dezvoltatorului, cel puțin o dată la șase luni, datele care rezultă din monitorizare și raționamentul lor actualizat în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) litera (f), în cazul în care el s-a schimbat pe baza datelor.