BG
L 221/106
Официален вестник на Европейския съюз
26.8.2022 г.
(6)
Предвид становището на Органа следва да бъдат събрани данни за наличието на широк набор от PFAS в храни, които са от значение за експозицията на хора на PFAS, за да се подпомогне съставянето на оценка на експозицията чрез храната и да се прецени необходимостта от регулиране на тези съединения в конкретни продукти.
За тази цел следва да бъдат наблюдавани конкретни храни от конкретни видове производство или такива с конкретни характеристики, за които липсват данни, и да се направи оценка на факторите на преработка на различни преработени продукти.
(7)
Необходими са последващи проучвания за източниците на замърсяване, за да може да се прилагат последващи мерки за избягване на наличието на PFAS в храните.
За предоставяне на насоки в това отношение е препоръчително определянето на ориентировъчни нива на концентрация на PFAS в храните.
Тези нива не следва да влияят върху възможността за пускане на пазара на храни, но когато концентрацията на PFAS в даден хранителен продукт превиши тези нива, следва да се провеждат проучвания.
За количественото определяне на концентрациите на PFAS в количествата, в които са налични, трябва да бъдат използвани достатъчно чувствителни методи.
Това следва да се насърчава, като се препоръчват целеви граници на количествено определяне.
(8)
Храните от животински произход допринасят значително за експозицията на хората на PFAS.
Органът достигна до заключението, че PFAS се пренасят от фуражите в храните от животински произход с ясни разлики между видовете животни и вида PFAS.
Такова пренасяне на PFAS може да възникне и от поглъщане на почва от свободно пасящи селскостопански животни и от питейната вода за животите.
Ето защо за последващите проучвания, насочени към определяне на причините за замърсяване, когато максималните нива на PFAS в храни от животински произход, определени в Регламент (ЕО) No 1881/2006 на Комисията (4), са превишени, е важно лабораториите да могат да контролират и фуражите, питейната вода за животните и почвата, която обитават животните.
Понастоящем обаче са налични много малко данни за наличието на PFAS във фуражите в Съюза, за да бъде възможно проучването на фуражите като източник на PFAS в храните от животински произход.
Тъй като само ограничен брой лаборатории са в състояние да анализират PFAS във фуражите, Референтната лаборатория на ЕС за халогенирани устойчиви органични замърсители във фуражите и храните предприема допълнителни действия за да се помогне на лабораториите да развият такъв капацитет.
Въпреки че с тези действия възприемането в бъдеще на допълнителни препоръки относно PFAS във фуражите следва да стане възможно, междувременно веднага щом лабораториите разполагат с достатъчен капацитет за анализ, на онези държави членки, чиито лаборатории вече могат да анализират PFAS във фуражите, следва да се препоръча да го правят, а в държавите членки, които все още не разполагат с необходимите възможности за анализ, лабораториите следва да валидират аналитични методи за PFAS в храните.
(9)
С цел да се гарантира, че пробите за тестваната партида са представителни, трябва да се следват процедурите за вземане на проби, както са описани в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/1428 на Комисията (5) за определяне на методи за вземане на проби и анализ за целите на контрола на флуороалкилираните съединения в някои храни.
ПРЕПОРЪЧВА:
1.
Държавите членки съвместно със стопанските субекти в областта на храните следва да следят за наличието на PFAS в храните през 2022, 2023, 2024 и 2025 г. Държавите членки следва да тестват за наличието в храните на следните PFAS: а) Перфлуорооктансулфонова киселина (PFOS); б) Перфлуорооктанова киселина (PFOA); в) Перфлуорононанова киселина (PFNA); г) Перфлуорохексансулфонова киселина (PFHxS).
При възможност държавите членки следва да тестват и за наличието на съединения, които са подобни на PFOS, PFOA, PFNA и PFHxS, но имат различна алкилова група и релевантно наличие в храни, питейна вода и/или кръвта на хората, като например: а) Перфлуоробутанова киселина (PFBA); б) Перфлуоропентанова киселина (PFPeA);
(4) Регламент (ЕО) No 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).
(5) Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/1428 на Комисията от 24 август 2022 г. за определяне на методи за вземане на проби и анализ за целите на контрола на перфлуороалкилираните съединения в някои храни (вж. страница 66 от настоящия брой на Официален вестник)