L 200/186
SV
Europeiska unionens officiella tidning
29.7.2022
Laziomars trafik på denna linje skulle därför behovet av allmän trafik i form av en regelbunden förbindelse till överkomliga priser mellan denna ö och fastlandet inte vara uppfyllt, eftersom Vetor inte kunde ha tillhandahållit samma tjänster och på samma villkor som Laziomar under hela avtalsperioden.
(195) Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att marknadskrafterna vid tidpunkten för tilldelningen till Laziomar inte räckte för att tillgodose behovet av allmän trafik.
Laziomar var i själva verket den enda operatören på ett antal linjer, medan de tjänster som tillhandahölls av konkurrenterna på andra linjer till Pontinska öarna inte var likvärdiga i fråga om kontinuitet, regelbundenhet, kapacitet och pris och därför inte helt och hållet uppfyllde de skyldigheter rörande allmän trafik som fastställs i det nya tjänsteavtalet med Laziomar.
3.
Tillvägagångssättet med minsta möjliga negativa inverkan (196) Kommissionen konstaterar att Italien har valt att ingå ett avtal om allmän trafik med en enda operatör (Laziomar) snarare än att ålägga alla operatörer som är intresserade av att trafikera de aktuella linjerna en allmän trafikplikt.
Baserat på de uppgifter som Italien har lämnat noterar kommissionen att efterfrågan från användarna inte kunde ha tillgodosetts genom åläggande av allmän trafikplikt (se skäl 180).
På flera linjer är Laziomar den enda operatören, och där så inte är fallet uppfyller inte erbjudandet från de andra operatörerna (alla) kraven i fråga om regelbundenhet, kontinuitet, kapacitet och pris.
Verksamheten på de flesta linjer är dessutom olönsam, i synnerhet under lågsäsong, vilket innebär att de i avsaknad av ersättning för den allmänna trafiken inte skulle trafikeras alls.
Kommissionen noterar vidare Italiens argument att valet av ett avtal om allmän trafik även var nödvändigt mot bakgrund av Laziomars privatisering.
Närmare bestämt hävdar Italien att anbudsförfarandet för Laziomar i kombination med ett nytt avtal om allmän trafik i) säkerställde den allmänna sjöfartstrafikens kontinuitet, och ii) maximerade värdet för staten.
Det är av dessa skäl som kommissionen godtog (se skäl 89) att Italien anordnade ett anbudsförfarande för Laziomars affärsgren i kombination med ett nytt avtal om allmän trafik.
Kommissionen godtog genom detta, vilket även bekräftas i detta beslut, att Italien inte kunde använda sig av en allmän trafikplikt för alla operatörer utan i stället ingick ett avtal om allmän trafik enbart med Laziomar.
Slutsats (197) På grundval av ovanstående bedömning drar kommissionen slutsatsen att Italien inte begick ett uppenbart fel när de tjänster som anförtroddes Laziomar definierades som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.
De tvivel som kommissionen uttryckte i 2012 års beslut har därmed undanröjts.
(198) För att avgöra om Altmark 1 har uppfyllts måste kommissionen trots detta kontrollera huruvida den skyldighet att tillhandahålla allmännyttiga tjänster som Laziomar ålades var klart definierade.
I detta sammanhang konstaterar kommissionen att skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster tydligt beskrivs i det nya avtalet om allmän trafik och bilagorna till detta (som bland annat omfattar specifikationer för de fartyg som ska användas för varje linje).
På samma sätt anges detaljerade bestämmelser om ersättningen i avtalet om allmän trafik, 2009 års lag och CIPE-beslutet.
Det nya avtalet har även en klart angiven varaktighet (tio år), fastställer Laziomar som leverantör av den allmännyttiga tjänsten och innehåller bestämmelser för att undvika och återkräva eventuell överkompensation (se även skäl 215).
Kommissionen drar därför slutsatsen att det första Altmarkkriteriet är uppfyllt.
Förtöjningsprioriteringen (199) I artikel 19ter.21 i 2009 års lag anges tydligt att förtöjningsprioriteringen är nödvändig för att säkerställa den territoriella kontinuiteten med öarna och mot bakgrund av Tirreniagruppens, inbegripet Laziomar, allmänna trafikplikt.
Utan denna förtöjningsprioritering för de företag som ålagts allmän trafikplikt skulle dessa företag (i vissa fall) behöva invänta sin tur att förtöja och därmed orsaka förseningar, vilket skulle omintetgöra syftet att säkerställa tillförlitliga och lämpliga förbindelser för medborgarna.
En regelbunden tidtabell är i själva verket nödvändig för att tillgodose öbornas mobilitetsbehov och bidra till de berörda öarnas ekonomiska utveckling.
Eftersom det nya avtalet om allmän trafik föreskriver specifika skyldigheter om avgångstider för de linjer som omfattas av den allmänna trafikplikten bidrar förtöjningsprioriteringen till att säkerställa att hamnarna tilldelar de förtöjningsplatser och förtöjningstider som krävs för att företaget som tillhandahåller allmän trafik ska kunna uppfylla sina förpliktelser.
Mot bakgrund av detta anser kommissionen att denna åtgärd har beviljats för att Laziomar ska kunna fullgöra den allmänna trafikplikt som utgör en verklig tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (se skäl 197).
Italien har dessutom bekräftat att förtöjningsprioriteringen endast är tillämplig på tjänster som tillhandahålls inom ramen för den allmänna trafikplikten.
Även förtöjningsprioriteringen uppfyller därför det första villkoret i Altmarkdomen.