RO
L 200/182
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
29.7.2022
(180) Din punct de vedere istoric, obiectivele urmărite de Italia nu au fost atinse doar prin interacțiunea forțelor pieței.
În fapt, caracterul adecvat al acestor servicii a fost asigurat în mod tradițional prin obligații de serviciu public impuse în acest sens societăților fostului grup Tirrenia și consacrate în convențiile inițiale.
Într-adevăr, Comisia observă că rutele în cauză au fost exploatate, în mare parte fără modificări, timp de mulți ani, și anume, cel puțin de la intrarea în vigoare a convenției inițiale.
Italia și, în special, autoritățile regionale relevante au considerat că aceste servicii au fost (și au continuat să fie) necesare pentru a satisface cererea din partea utilizatorilor.
(181) Cu privire la rutele destinate exclusiv mărfurilor (și anume, linia T3 și linia T4), Comisia reamintește că Tribunalul a stabilit deja (64) faptul că, pentru a putea fi calificat drept un serviciu de interes economic general, serviciul în cauză nu trebuie să reprezinte în mod necesar un serviciu universal stricto sensu.
Într-adevăr, noțiunea de serviciu universal nu implică faptul că serviciul în cauză trebuie să răspundă unei nevoi comune a întregii populații sau să fie prestat pe ansamblul unui teritoriu (65), ci, mai degrabă, să servească intereselor societății în ansamblu.
În plus, Comisia consideră că legislația Uniunii nu împiedică statele membre să califice în mod valabil, în exercițiul marjei lor de apreciere, anumite servicii de transport maritim de mărfuri către și dinspre zone îndepărtate drept SIEG, cu condiția respectării principiilor prevăzute de Regulamentul privind cabotajul maritim.
(182) Italia a explicat că nevoile de serviciu public sunt legate de caracteristicile geografice și socio-economice speciale ale insulelor din Arhipelagul Pontin.
Articolul 1 din contractul de servicii prevede că serviciile atribuite Laziomar sunt „[...] necesare pentru menținerea continuității teritoriale, astfel încât să se asigure aprovizionarea cu mărfuri, inclusiv cu mărfuri speciale, necesare pentru funcționarea corespunzătoare a serviciilor publice și sociale destinate Insulelor Pontine [...]”.
În ceea ce privește Insula Ponza, continuitatea teritorială și aprovizionarea cu mărfuri și mărfuri speciale sunt necesare având în vedere distanța sa față de continent (aproximativ 27 de mile marine de Terracina) și numărul redus al locuitorilor (aproximativ 3 500 de locuitori).
Considerații similare sunt valabile pentru Insula Ventotene (la aproximativ 31 de mile marine de Terracina și cu o populație de aproximativ 800 de locuitori).
Frecvența regulată a acestor servicii de transport de mărfuri pe tot parcursul anului asigură, și în extrasezon, atunci când există o cerere mai scăzută din partea turiștilor, continuarea aprovizionării corespunzătoare a locuitorilor și a societăților comerciale de pe aceste insule.
În plus, aceste servicii contribuie, de asemenea, la dezvoltarea economică a ambelor insule prin transportul de mărfuri și de mărfuri speciale (de exemplu, mărfuri periculoase, deșeuri municipale solide etc.) dinspre și înspre continent.
(183) În ceea ce privește serviciile de transport de pasageri și serviciile mixte, pentru a ilustra cererea reală, Italia a furnizat statistici agregate, care arată că, în 2012, Laziomar a transportat 240 430 de pasageri și 13 228 de vehicule pe rutele combinate aferente serviciului public în perioadele respective vizate de obligațiile de serviciu public.
Cifrele pentru 2013 au fost mai ridicate (și anume, 254 167 de pasageri și 16 927 de vehicule).
Acest lucru arată că, în cursul celor doi ani înainte ca Laziomar să fie însărcinată cu obligațiile de serviciu public, a existat o cerere globală semnificativă pentru servicii de transport maritim pe rutele respective (a se vedea considerentul 291 pentru statisticile detaliate aferente anilor 2011-2013 pe fiecare rută în parte).
(184) Pentru a demonstra în continuare faptul că această cerere din partea utilizatorilor s-a menținut atunci când Laziomar a început să își desfășoare activitatea în temeiul noului contract de servicii publice pe toate rutele, Italia a furnizat, de asemenea, statistici agregate până la sfârșitul anului 2019 (a se vedea tabelele 6-8).
Acestea confirmă faptul că respectiva cererea din partea utilizatorilor a continuat să existe, cu unele ușoare deviații în sens ascendent sau descendent.
În orice caz, o analiză a statisticilor pentru fiecare rută în parte pe fiecare an până la sfârșitul anului 2019 nu a furnizat niciun indiciu privind o eventuală dispariție a cererii din partea utilizatorilor pe anumite rute.
Tabelul 6 Statistici privind transportul de pasageri pentru anii 2014-2019 An
Linia T1
Linia T2
Linia T3
Linia T4
Linia A1
Linia A2
Linia A3
Număr total de pasageri
2014
125 720
63 376
30 812
1 509
36 474
58 680
40 000
356 571
2015
131 453
65 822
40 211
165
37 442
69 327
46 847
391 267
2016
141 720
81 572
45 006
308
42 209
60 263
37 981
409 959
(64) A se vedea Hotărârea pronunțată în cauza BUPA și alții/Comisia, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29, punctul 186.
(65) A se vedea Hotărârea pronunțată în cauza Ahmed Saeed Flugreisen, 66/86, ECLI:EU:C:1989:140, punctul 55; Hotărârea pronunțată în cauza Corsica Ferries France, C-266/96, ECLI:EU:C:1998:306, punctul 45; Hotărârea pronunțată în cauza Fred Olsen/Comisia, T-17/02, ECLI:EU:T:2005:218, punctul 186 și următoarele.