L 200/186
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
29.7.2022
julkisen palvelun tarve kyseisen saaren ja mantereen välisten säännöllisten yhteyksien järjestämiseksi kohtuulliseen hintaan ei täyttyisi, koska Vetor ei olisi voinut tarjota samoja palveluja samoin ehdoin kuin Laziomar koko sopimuskauden ajan.
(195) Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että ajankohtana, jona toimeksianto annettiin Laziomarille, markkinavoimat eivät yksin riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarpeita.
Monilla reiteillä Laziomar oli nimittäin ainoa toimija, ja lopuilla reiteillä kilpailijoiden Pontinon saaristossa tarjoamat palvelut eivät vastanneet Laziomarin palveluja jatkuvuuden, säännöllisyyden, kapasiteetin ja hinnan näkökulmasta eivätkä siten täysin täyttäneet Laziomarin kanssa tehdyssä uudessa palveluhankintasopimuksessa asetettuja julkisen palvelun vaatimuksia.
3) Vähiten haitallinen lähestymistapa (196) Komissio toteaa, että Italia on päättänyt tehdä mieluummin palveluhankintasopimuksen yhden toimijan (Laziomarin) kanssa kuin asettaa julkisen palvelun velvoitteita kaikille toimijoille, jotka olivat halukkaita liikennöimään kyseisillä reiteillä.
Italian toimittamien tietojen perusteella komissio myöntää, ettei käyttäjien kysyntään olisi voitu vastata asettamalla julkisen palvelun velvoitteita (ks. johdanto-osan 180 kappale).
Tämä johtuu siitä, että Laziomar on useilla reiteillä ainoa toimija, ja silloin kun näin ei ole, muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät riitä täyttämään (kaikkia) palvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta, kapasiteettia ja hintaa koskevia vaatimuksia.
Lisäksi useimpien reittien liikennöinti erityisesti sesongin ulkopuolella on tappiollista, joten ilman julkisen palvelun korvausta niitä ei liikennöitäisi lainkaan.
Komissio ottaa lisäksi huomioon Italian väitteen, jonka mukaan palveluhan­ kintasopimuksen tekeminen oli tarpeen myös Laziomarin yksityistämiseksi.
Tarkemmin sanottuna Italia väittää, että kilpailuttamalla Laziomar yhdessä uuden palveluhankintasopimuksen kanssa sen oli mahdollista i) varmistaa meriliikenteen julkisen palvelun jatkuvuus ja ii) saada valtion kannalta mahdollisimman suuri arvo.
Näistä syistä komissio hyväksyi (ks. johdanto-osan 89 kappale) Italian päätöksen kilpailuttaa Laziomarin liiketoiminta yhdessä uuden palveluhankintasopimuksen kanssa.
Samalla komissio hyväksyi – ja hyväksyy myös tässä päätöksessä – sen, ettei Italia voinut tukeutua kaikkia toimijoita koskeviin julkisen palvelun velvoitteisiin vaan teki mieluummin palveluhankintasopimuksen vain Laziomarin kanssa.
Päätelmät (197) Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään Laziomarin hoidettavaksi annetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi.
Näin ollen komission vuoden 2012 päätöksessä esittämät epäilyt ovat poistuneet.
(198) Voidakseen todeta, että ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy, komission on vielä tarkistettava, oliko Laziomarille asetetut julkisen palvelun velvoitteet määritelty selkeästi.
Tältä osin komissio toteaa, että julkisen palvelun velvoitteet määritellään selkeästi uudessa palveluhankintasopimuksessa ja sen liitteissä (jotka sisältävät esimerkiksi aluksia koskevat eritelmät kullekin reitille).
Myös korvausta koskevat yksityiskohtaiset säännöt täsmennetään uudessa palveluhankintasopimuksessa, vuoden 2009 laissa ja CIPEn toimintaohjeessa.
Lisäksi uuden palveluhankin­ tasopimuksen voimassaoloaika on määritelty selkeästi (kymmenen vuotta), ja sopimuksessa yksilöidään Laziomar julkisen palvelun tuottajaksi sekä täsmennetään järjestelyt mahdollisten liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin (ks. myös johdanto-osan 215 kappale).
Näin ollen komissio katsoo, että ensimmäinen Altmarkkriteeri täyttyy.
Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus (199) Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, myös Laziomarille, asetetut julkisen palvelun velvoitteet.
Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoitaville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (toisinaan) joutua odottamaan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä tekisi tyhjäksi tarkoituksen varmistaa, että kuluttajille on tarjolla luotettavia ja sopivia yhteyksiä.
Säännöllinen aikataulu on todella tarpeen, jotta voidaan täyttää saarten väestön liikkumistarpeet ja edistää kyseisten saarten talouskehitystä.
Lisäksi uudessa palveluhankinta­ sopimuksessa asetetaan erityisiä aikatauluvelvoitteita julkisen palvelun reittien lähdöille, joten kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus auttaa varmistamaan, että satamat jakavat laituripaikat sekä lähtö- ja saapumisajat siten, että julkisen palvelun tuottaja kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa.
Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseisellä toimenpiteellä on varmistettu, että Laziomar kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa, joissa on kyse varsinaisista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista (ks. johdanto-osan 197 kappale).
Lisäksi Italia on vahvistanut, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään vain julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöitäessä.
Näin ollen myös kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttää Altmarktuomion ensimmäisen edellytyksen.