FI
L 200/182
Euroopan unionin virallinen lehti
29.7.2022
(180) Perinteisesti Italian asettamia edellä kuvattuja tavoitteita ei ole saavutettu pelkästään markkinavoimin.
Sen sijaan näiden palvelujen riittävyys on aiemmin varmistettu entisen Tirrenia-konsernin yrityksille asetetuilla julkisen palvelun velvoitteilla, jotka vahvistetaan alkuperäisissä sopimuksissa.
Komissio toteaakin, että kyseisiä reittejä on liikennöity pitkälti muuttumattomina useiden vuosien ajan, ainakin alkuperäisen sopimuksen voimaantulosta lähtien.
Italia ja erityisesti asianomaiset alueviranomaiset katsoivat, että kyseiset palvelut olivat (ja ovat edelleen) välttämättömiä käyttäjien kysynnän tyydyttämiseksi.
(181) Pelkkään rahtiliikenteeseen tarkoitettujen reittien (linja T3 ja linja T4) osalta komissio muistuttaa, että unionin yleinen tuomioistuin on jo vahvistanut (64), ettei palvelun tarvitse välttämättä vastata yleispalvelua sanan suppeassa merkityksessä, jotta sitä voitaisiin pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna.
Yleispalvelun käsite ei nimittäin tarkoita sitä, että kyseisen palvelun on vastattava koko väestön yhteiseen tarpeeseen tai että sitä on tarjottava koko maan alueella (65), vaan sen on ennemminkin palveltava koko yhteisön etuja.
Lisäksi komissio katsoo, ettei unionin oikeus estä jäsenvaltioita luokittelemasta oman harkintansa mukaan tiettyjä meriliikenteen rahtipalveluja syrjäisille alueille ja niiltä pois yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi, kunhan meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa säädettyjä periaatteita noudatetaan.
(182) Italia on selittänyt, että julkisen palvelun tarpeet liittyvät Pontinon saariston saarten maantieteellisiin ja sosioekonomisiin erityispiirteisiin.
Palveluhankintasopimuksen 1 artiklassa määrätään, että Laziomarille toimeksi annetut palvelut ovat ”– – tarpeellisia alueellisen jatkuvuuden säilyttämiseksi, jotta voidaan varmistaa sellaisten tavaroiden, myös erityistavaroiden, toimittaminen, jotka ovat tarpeen julkisten palvelujen ja sosiaalipalvelujen moitteettoman toiminnan kannalta Pontinon saarilla – –”.
Ponzan saaren osalta alueellinen jatkuvuus ja tavaroiden ja erikoistavaroiden toimitus on tarpeen, koska saari on kaukana mantereesta (noin 27 meripeninkulman päässä Terracinasta) ja koska sen väkiluku on alhainen (noin 3 500 asukasta).
Vastaavia näkökohtia sovelletaan Ventotenen saareen (joka sijaitsee noin 31 meripeninkulman päässä Terracinasta ja jolla on noin 800 asukasta).
Kyseisten rahtireittien säännöllisellä vuorotiheydellä ja ympärivuotisella liikennöinnillä varmistetaan riittävät tavarantoi­ mitukset kyseisten saarten asukkaille ja yrityksille myös sesongin ulkopuolella, jolloin kysyntää matkailijoiden taholta on vähemmän.
Kyseiset palvelut tukevat myös osaltaan kummankin saaren taloudellista kehitystä mahdollistamalla tavaroiden ja erikoistavaroiden (esimerkiksi vaarallisten aineiden ja kiinteän yhdyskuntajätteen) kuljettamisen niiden ja mantereen välillä.
(183) Italia toimitti matkustaja- ja yhdistelmäpalvelujen todellisen kysynnän havainnollistamiseksi koostettuja tilastoja, joista käy ilmi, että vuonna 2012 Laziomar kuljetti 240 430 matkustajaa ja 13 228 ajoneuvoa julkisen palvelun reiteillä julkisen palvelun velvoitteiden kattamina ajanjaksoina.
Vuoden 2013 luvut olivat tätä korkeammat (254 167 matkustajaa ja 16 927 ajoneuvoa).
Tämä osoittaa, että niiden kahden vuoden aikana, jotka edelsivät julkisen palvelun velvoitteiden toimeksiantamista Laziomarille, meriliikennepalvelujen kokonaiskysyntä kyseisillä reiteillä oli merkittävää (yksityiskohtaiset reittikohtaiset tilastot vuosilta 2011–2013 esitetään johdanto-osan 291 kappaleessa).
(184) Italia toimitti myös vuoden 2019 loppuun asti ulottuvat kokonaistilastot (ks. taulukot 6 ja 8) osoittaakseen, että kysyntä käyttäjien keskuudessa jatkui Laziomarin aloitettua liikennöinnin kaikilla reiteillä uuden palveluhankintaso­ pimuksen perusteella.
Tilastot vahvistavat, että kysyntä käyttäjien keskuudessa jatkui, vaikka se saattoikin lisääntyä tai vähentyä jonkin verran.
Vuoden 2019 loppuun ulottuvien reitti- ja vuosikohtaisten tilastojen analyysissa ei siis havaittu viitteitä siitä, että kysyntä käyttäjien keskuudessa olisi loppunut tietyillä reiteillä.
Taulukko 6 Matkustajatilastot vuosilta 2014–2019
Vuosi
Linja T1
Linja T2
Linja T3
Linja T4
Linja A1
Linja A2
Linja A3
Matkustajien kokonais­ määrä
2014
125 720
63 376
30 812
1 509
36 474
58 680
40 000
356 571
2015
131 453
65 822
40 211
165
37 442
69 327
46 847
391 267
2016
141 720
81 572
45 006
308
42 209
60 263
37 981
409 959
(64) Ks. yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, BUPA ym. v. komissio, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29, 186 kohta.
(65) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, Ahmed Saeed Flugreisen, 66/86, ECLI:EU:C:1989:140, 55 kohta; tuomio, Corsica Ferries France, C-266/96, ECLI:EU:C:1998:306, 45 kohta sekä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, Fred Olsen v. komissio, T-17/02, ECLI:EU:T:2005:218, 186 kohta ja sitä seuraavat kohdat.