L 200/162
DA
Den Europæiske Unions Tidende
29.7.2022
2.3.1.
Forlængelsen af den oprindelige aftale mellem Laziomar og Italien
2.3.1.1.
F or pl ig tel s e r n e ti l o ffe ntl i g tje neste (41)
Artikel 1 i den oprindelige aftale med Caremar omhandlede femårsplaner med nærmere oplysninger om, hvilke havne der skulle anløbes, hvilke fartøjstyper der skulle anvendes, og den krævede sejlhyppighed for den tjeneste, der var overdraget til Caremar (og efterfølgende til Lazio efter overdragelsen af Pontino-ruterne til regionen Lazio den 1. juni 2011).
(42)
Ifølge Italien gjaldt den sidste femårsplan for (på daværende tidspunkt) Caremar, der var formelt godkendt, perioden 2000-2004, mens den plan, der blev udarbejdet for perioden 2005-2008, aldrig formelt blev godkendt af de kompetente ministerier.
I stedet har myndighederne truffet ad hoc-beslutninger for i højere grad at tilpasse tjenesterne til lokalsamfundenes behov uden dog at foretage væsentlige ændringer i ordningen for offentlig tjeneste.
(43)
På grundlag af den oprindelige aftale, som forlænget ved efterfølgende retsakter, jf. betragtning 26-33, drev Laziomar følgende ruter året rundt: — Ponza-Formia (rute T1): Laziomar drev den eneste forbindelse og tilbød to daglige afgange med kombinerede tjenester (passagerer, køretøjer og gods).
Den færge, der afgik fra øen kl.
05.30, sikrede sammen med den sidste afgang den modsatte vej kl.
17.30 øboerne forbindelse til fastlandet i forbindelse med uddannelse og arbejde. — Ponza-Formia (rute A2): Laziomar drev også den eneste højhastighedspassagerfærge til øen med en enkelt daglig forbindelse, idet færgen lå over på øen. — Anzio-Ponza (rute A1): Laziomar drev en højhastighedspassagerforbindelse fra mandag til lørdag i højsæsonen.
Tjenesten blev imidlertid udvidet på søn- og helligdage og var begrundet i hensyn til social og økonomisk udvikling (navnlig fordi turisme grundlæggende er øens eneste indtjeningskilde).
En konkurrent, Vetor, besejlede også ruten i højsæsonen med en hurtigfærge til alene gående passagerer. — Ventotene-Formia (rute T2): Laziomar drev året rundt denne rute med en daglig kombineret færgetjeneste.
Kombifærgen var den eneste regelmæssige forbindelse til befordring af passagerer, køretøjer og gods hele året. — Ventotene-Formia (rute A3): Laziomar drev også her den eneste højhastighedsforbindelse.
Hurtigfærgen afgik kl. 06.45, så øboerne kunne nå til fastlandet i forbindelse med uddannelse eller arbejde, og lå over på øen for at sikre forbindelsen ved behov for akut lægehjælp.
2.3.1.2.
B ud g et og v a r ig h ed (44)
Tabel 2 viser den årlige kompensation, der blev udbetalt til Laziomar af Italien i perioden 2011-2013: Tabel 2 Kompensation ydet for perioden 2011-2013 (EUR) År
(45)
Kompensation udbetalt (EUR)
2011
8 601 187
2012
13 780 506
2013
12 696 006
I henhold til den oprindelige aftale udbetaltes følgende beløb som kompensation for offentlig tjeneste: Der udbetales et forskud senest i marts hvert år svarende til 70 % af den kompensation, der blev udbetalt det foregående år.
Den næste udbetaling svarende til 20 % af kompensationen sker i juni.
Forskellen mellem de udbetalte beløb og den