L 200/162
CS
Úřední věstník Evropské unie
29.7.2022
2.3.1.
Prodloužení platnosti původní úmluvy mezi společností Laziomar a Itálií
2.3.1.1.
Z áva zk y v eře j né s lu žby (41)
Článek 1 původní úmluvy uzavřené se společností Caremar stanovil, že pětileté plány podrobně vymezí přístavy, které mají být obsluhovány, typ plavidel, jež se mají používat, a požadovanou četnost služby, kterou byla pověřena společnost Caremar (a následně společnost Laziomar po převodu pontinských tras na region Lazio dne 1. června 2011).
(42)
Podle Itálie byl (v té době) posledním formálně schváleným pětiletým plánem pro společnost Caremar plán na období 2000–2004, zatímco na období 2005–2008 byl vypracován plán, který však nikdy nebyl příslušnými ministerstvy formálně schválen.
Vláda místo toho přijala rozhodnutí ad hoc s cílem zajistit, aby služby lépe odpovídaly potřebám místních komunit, aniž by však provedla podstatné změny systému veřejných služeb.
(43)
Na základě původní úmluvy prodloužené následnými právními akty uvedenými ve 26. až 33. bodě odůvodnění provozovala společnost Laziomar v průběhu celého roku tyto trasy: — Ponza–Formia (linka T1): společnost Laziomar provozovala touto linkou jediné spojení.
Zajišťovala dva spoje denně, které poskytovaly služby kombinované dopravy (cestující, vozidla a zboží).
Loď vyjížděla z ostrova v 5.30 a zajišťovala obyvatelům spojení s pevninou za prací a studiem, přičemž poslední zpáteční jízda byla v 17.30, — Ponza–Formia (linka A2): společnost Laziomar také provozovala jedinou službu vysokorychlostní osobní dopravy s každodenním spojením, přičemž loď zůstávala na ostrově přes noc, — Anzio–Ponza (linka A1): společnost Laziomar v hlavní sezóně zajišťovala službu vysokorychlostní osobní dopravy, a to denně od pondělí do soboty.
Služba však byla posílena o nedělích a svátcích a byla odůvodněna sociálním a hospodářským rozvojem (zejména proto, že cestovní ruch je v podstatě jediným zdrojem příjmů ostrova).
Na stejné lince působil i konkurenční podnik Vetor, který v hlavní sezóně provozoval vysokorychlostní osobní dopravu, — Ventotene–Formia (linka T2): společnost Laziomar poskytovala služby denně po celý rok s využitím kombinovaného plavidla.
Služba kombinované dopravy byla jediným pravidelným spojením pro celoroční přepravu cestujících, vozidel a zboží, — Ventotene–Formia (linka A3): společnost Laziomar také provozovala jediný vysokorychlostní spoj.
Loď vyjížděla v 6.45, a obyvatelům tak umožňovala odcestovat na pevninu za prací nebo studiem; na ostrově zůstávala přes noc, aby zajistila spojení v případě naléhavé zdravotní péče.
2.3.1.2.
Ro zp o č e t a d ob a t r v á ní (44)
Tabulka 2 uvádí roční vyrovnávací platbu, kterou Itálie vyplatila společnosti Laziomar za období 2011–2013: Tabulka 2 Vyrovnávací platba vyplacená za období 2011–2013 (EUR) Rok
(45)
Vyplacená vyrovnávací platba
2011
8 601 187
2012
13 780 506
2013
12 696 006
Původní úmluva stanoví, že roční vyrovnávací platba za závazek veřejné služby se vyplácí takto: do března každého roku se vyplatí záloha ve výši 70 % vyrovnávací platby vyplacené v předchozím roce.
Druhá platba provedená v červnu se rovná 20 % vyrovnávací platby.
Rozdíl mezi vyplacenými platbami a schodkem mezi provozními náklady a příjmy během běžného roku představuje zůstatek, který se hradí do 30. listopadu.
Pro případ, že