L 200/206
BG
Официален вестник на Европейския съюз
29.7.2022 г.
(326) С оглед на гореизложеното Комисията стига до заключението, че размерът на компенсацията, отпусната на Laziomar през удължения срок на действие на първоначалното споразумение, не е довел до свръхкомпенсиране и приложимите изисквания от раздел 2.8 от рамката за УОИИ са спазени.
5.3.7.
Приоритетът за акостиране (327) В член 19б, алинея 21 от закона от 2009 г. се посочва ясно, че приоритетът за акостиране е бил необходим, за да се гарантира териториалното единство с островите и с оглед на задълженията за извършване на обществена услуга на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Laziomar.
В действителност, ако дружествата, на които са възложени задълженията за извършване на обществена услуга, не се ползват с приоритет за акостиране, е възможно да им се наложи да изчакат своя ред преди акостиране и по този начин да възникнат закъснения, които биха попречили на целта за осигуряване на надеждна и удобна свързаност за потребителите.
Редовно разписание е наистина необходимо, за да се задоволят нуждите от мобилност на населението на островите и да се допринесе за икономическото развитие на съответните острови.
Освен това, тъй като часовете на отплаване за маршрутите, предмет на обществена услуга, са определени в споразумението, приоритетът за акостиране спомага да се гарантира, че пристанищата разпределят местата и часовете за акостиране по начин, който дава възможност на оператора на обществена услуга да спазва задълженията си за извършване на обществена услуга.
(328) Във връзка с това Комисията счита, че тази мярка е предоставена, за да се даде възможност на Laziomar да изпълнява задълженията си за извършване на обществена услуга, която представлява действителна УОИИ (вж. раздел 5.3.2).
Освен това Италия потвърди, че приоритетът за акостиране е приложим само за услуги, предоставяни съгласно режима на обществена услуга.
(329) Комисията вече оцени подробно съвместимостта на УОИИ и свързаната с нея компенсация за Laziomar през удължения срок на действие на първоначалното споразумение (вж. раздели 5.3.2—5.3.6).
Съответно Комисията счита, че нейната оценка на съвместимостта на приоритета за акостиране може да бъде ограничена до установяване на това дали тази мярка може да доведе до свръхкомпенсация, или не.
(330) Комисията счита, че всяко възможно парично предимство, произтичащо от приоритета за акостиране, би било ограничено (вж. съображение 162).
В резултат на това рискът от свръхкомпенсация, произтичащ от мярката, също ще бъде ограничен.
Освен това, доколкото тази мярка би намалила оперативните разходи или би увеличила приходите на оператора на обществени услуги, тези ефекти ще бъдат отразени напълно във вътрешните сметки на оператора.
Следователно прилаганите спрямо Laziomar проверки за свръхкомпенсация, както са описани в раздел 5.3.6, са подходящи и за проверка на евентуална свръхкомпенсация, произтичаща от приоритета за акостиране.
(331) Поради това Комисията заключава, че приоритетът за акостиране, който е неразривно свързан с обществената услуга, извършвана от Laziomar, е съвместим с вътрешния пазар въз основа на член 106, параграф 2 от ДФЕС и на рамката за УОИИ от 2011 г. 5.3.8.
Заключение (332) Въз основа на оценката в съображения 278—331 Комисията заключава, че предоставената на Laziomar компенсация за извършване на морски услуги през удължения срок на действие на първоначалното споразумение в периода от 1 юни 2011 г. до 14 януари 2014 г. и приоритетът за акостиране са в съответствие с приложимите условия на рамката за УОИИ от 2011 г. и следователно са съвместими с вътрешния пазар съгласно член 106 от ДФЕС. 6.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(333) Комисията счита, че Италия неправомерно е привела в действие оценяваните мерки за помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
Въз основа на горепосочената оценка Комисията реши, че компенсацията за обществена услуга, предоставена на Laziomar през удължения срок на действие на първоначалното споразумение, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106 от ДФЕС.
Освен това, тъй като приоритетът за акостиране е неразривно свързан с изпълнението на УОИИ от Laziomar, тази мярка също е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106 от ДФЕС.
(334) Освен това Комисията счита, че следните мерки не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС: а) компенсацията, предоставена на Laziomar за извършването на морски услуги съгласно новия договор за обществена услуга за периода от 15 януари 2014 г. до 14 януари 2024 г., обвързан с продажбата на стопанското подразделение на Laziomar и приоритета за акостиране, тъй като е в съответствие с четирите критерия по делото Altmark;