SV
16.6.2022
28.
Europeiska unionens officiella tidning
L 161/93
Riskfinansieringsstöd kommer inte att anses vara förenligt med den inre marknaden enligt dessa riktlinjer om det beviljas till någon av följande typer av företag: a) Företag i svårigheter enligt definitionen i riktlinjerna för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter (37).
Vid tillämpningen av dessa riktlinjer kommer dock små och medelstora företag som har varit verksamma på någon marknad under högst den stödberättigandeperiod som fastställs i artikel 21 i den allmänna gruppundantagsförordningen och som uppfyller kraven för riskfinansie­ ringsinvesteringar efter en due diligence-granskning av den utvalda finansiella intermediären inte att betraktas som företag i svårigheter, såvida dessa inte är föremål för insolvensförfaranden eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att bli föremål för ett kollektivt insolvensförfarande på begäran av sina borgenärer.
b) Företag som är föremål för ett utestående betalningskrav till följd av ett tidigare kommissionsbeslut om att ett stöd som beviljats av samma medlemsstat är olagligt och oförenligt med den inre marknaden.
29.
Kommissionen kommer inte att tillämpa principerna i dessa riktlinjer på stöd till exportrelaterad verksamhet till tredjeländer eller medlemsstater, dvs. stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till inrättande och drift av ett distributionsnät eller till andra löpande kostnader i samband med exportverksamheten, och stöd som gynnar användning av inhemska varor i stället för importerade.
30.
Riskfinansieringsåtgärder inbegriper ofta komplexa strukturer med en grupp av ekonomiska aktörer (investerarna) som stimuleras att erbjuda en annan grupp av aktörer (de stödberättigade företagen) riskfinansiering.
Beroende på åtgärdens utformning, och även om myndigheternas avsikt endast varit att gynna den senare gruppen, kan resultatet bli att företag i endera eller bägge grupperna blir mottagare av statligt stöd.
Riskfinansieringsåtgärder inbegriper dessutom vanligtvis en eller flera finansiella intermediärer vars status kan skilja sig från den status som investerarna och de företag som är slutliga mottagare av investeringarna har.
I sådana fall måste man också överväga om den finansiella intermediären kan betraktas som mottagare av statligt stöd.
Allt stöd till den finansiella intermediären bör begränsas genom att fördelen överförs till de slutliga stödmottagarna i enlighet med dessa riktlinjer.
Det faktum att finansiella intermediärer kan öka sina tillgångar och deras förvaltare kan öka sin omsättning tack vare sina provisioner anses endast utgöra en sekundär ekonomisk effekt av stödåtgärden och inte en fördel som stödet ger de finansiella intermediärerna eller förvaltarna.
Om riskfinansieringsåtgärden är utformad på ett sådant sätt att den kanaliserar de sekundära effekterna till identifierbara finansiella intermediärer eller till identifierbara grupper av finansiella intermediärer, kommer dessa finansiella intermediärer emellertid att anses få en indirekt fördel.
2.2
Anmälningspliktigt riskfinansieringsstöd
31.
Medlemsstaterna ska i enlighet med artikel 108.3 i fördraget anmäla riskfinansieringsåtgärder som utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget (särskilt åtgärder som inte är förenliga med kriteriet om en marknadsekonomisk aktör (38) och som inte omfattas av tillämpningsområdet för förordningarna om stöd av mindre betydelse (39)) och ii) inte uppfyller alla villkor i avsnitt 3 i den allmänna gruppundantagsförordningen (Stöd till små och medelstora företags tillgång till finansiering).
Kommissionen bedömer åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget.
Dessa riktlinjer är i första hand inriktade på de riskfinansieringsåtgärder som mest sannolikt kommer anses vara förenliga enligt artikel 107.3 c i fördraget, förutsatt att de uppfyller flera villkor som förklaras mer ingående i avsnitt 3 längre ned.
Sådana åtgärder kan delas in i två kategorier.
32.
Den första kategorin omfattar riskfinansieringsåtgärder riktade till företag som inte uppfyller alla de villkor för stödberättigande som fastställs för riskfinansieringsstöd i avsnitt 3 i den allmänna gruppundantagsförordningen.
Denna kategori omfattar särskilt åtgärder med inriktning på följande företag: a) Små midcap-bolag.
b) Innovativa midcap-bolag.
c) Små och medelstora företag som erhåller den ursprungliga riskfinansieringsinvesteringen medan de har varit verksamma på någon marknad under en längre tid än den stödberättigandeperiod som fastställs i artikel 21 i den allmänna gruppundantagsförordningen.
(37) Meddelande från kommissionen – Riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter (EUT C 249, 31.7.2014, s. 1).
(38) Se fotnot 34.
(39) Se fotnot 36.