16.6.2022
SL
Uradni list Evropske unije
L 161/115
168.
Da bi lahko Komisija ocenila verjetne negativne učinke ukrepa na konkurenco in trgovino, lahko država članica predloži vse študije ali druge zadevne dokaze, ki jih ima na voljo, na primer naknadne ocene, izvedene za podobne sheme v smislu upravičenih podjetij, struktur financiranja, parametrov zasnove in geografskega območja.
169.
Na ravni trga za zagotavljanje tveganega financiranja lahko državne pomoči povzročijo izrivanje zasebnih vlagateljev.
To lahko zmanjša spodbude zasebnim vlagateljem, da zagotovijo sredstva za upravičena podjetja, in jih tako spodbuja, da počakajo, dokler država ne zagotovi pomoči za take naložbe.
To tveganje postane izrazitejše, čim višji je znesek skupnega financiranja, zagotovljenega končnim upravičencem, čim večji je obseg navedenih upravičenih podjetij in bolj kot so ta razvita, saj v teh razmerah zasebno financiranje postaja vse bolj dostopno.
Poleg tega državna pomoč ne bi smela nadomestiti običajnega poslovnega tveganja pri naložbah, ki bi ga vlagatelji sprejeli, tudi če ne bi bilo državne pomoči.
Če pa sta bila nedelovanje trga ali druga pomembna ovira ustrezno opredeljena, je manj verjetno, da bo ukrep tveganega financiranja povzročil tako izrivanje.
170.
Na ravni finančnih posrednikov ima lahko pomoč učinek izkrivljanja v smislu povečevanja ali ohranjanja tržne moči posrednika, na primer na trgu v določeni regiji.
Tudi kadar pomoč tržne moči finančnega posrednika ne krepi neposredno, jo lahko krepi posredno z odvračanjem obstoječih konkurentov od širitve, spodbujanjem njihovega izstopa ali odvračanjem vstopa novih konkurentov.
171.
Ukrepi tveganega financiranja morajo biti namenjeni podjetjem, usmerjenim v rast, ki ne morejo privabiti ustrezne ravni financiranja iz zasebnih virov, lahko pa pridobijo sposobnost preživetja z državno pomočjo za tvegano financiranje.
Kadar pa ukrep predvideva ustanovitev javnega sklada, naložbena strategija tega sklada pa ne kaže zadostne potencialne sposobnosti preživetja upravičenih podjetij, ukrep najverjetneje ne bo prestal preskusa izravnave (glej oddelek 3.2.5.3), saj lahko naložba tveganega financiranja v tem primeru pomeni nepovratna sredstva.
172.
Pogoji v zvezi s komercialnim upravljanjem in dobičkonosno naravnanim odločanjem iz člena 21 uredbe o splošnih skupinskih izjemah so nujni za zagotovitev, da izbira podjetij, ki so končni upravičenci, temelji na tržni logiki.
Komisija bo zato te pogoje upoštevala pri ocenjevanju ukrepov tveganega financiranja v skladu s temi smernicami, tudi kadar ukrep vključuje javne finančne posrednike.
173.
Investicijski skladi majhnega obsega, z omejeno regionalno razsežnostjo in brez ustrezne ureditve upravljanja bodo analizirani z namenom, da se prepreči tveganje ohranjanja neučinkovitih tržnih struktur.
Regionalne sheme tveganega financiranja morda nimajo vedno ustrezno velikega obsega in področja uporabe zaradi pomanjkljive diverzifikacije, povezane z morda majhnim številom upravičenih ciljnih podjetij za naložbe, zaradi česar bi se lahko zmanjšala učinkovitost takih skladov in bi se pomoč posledično dodeljevala podjetjem, ki so manj sposobna preživetja.
V takih primerih bi lahko naložbe izkrivljale konkurenco in dajale neupravičeno prednost določenim podjetjem.
174.
Na ravni končnih upravičencev bi lahko ukrep povzročil izkrivljanje proizvodnih trgov, na katerih si konkurirajo navedena podjetja.
Ukrep lahko na primer izkrivlja konkurenco, če je namenjen podjetjem v slabo delujočih sektorjih.
Zlasti lahko neupravičeno izkrivi konkurenco obsežna širitev zmogljivosti zaradi državne pomoči na slabo delujočem trgu, ker lahko nastanek ali ohranjanje prekomerne zmogljivosti vodi v omejevanje stopnje dobička in zmanjšanje naložb konkurentov ali celo njihov izstop s trga.
Lahko tudi preprečuje vstop podjetij na trg.
Posledica tega so neučinkovite tržne strukture, ki dolgoročno škodijo tudi potrošnikom.
Kadar trg v ciljnih sektorjih raste, je običajno manj razlogov za skrb, da bo pomoč negativno vplivala na dinamične spodbude ali neupravičeno ovirala izstop ali vstop.
Komisija meni, da je tveganje takšnih izkrivljanj precejšnje, kadar je ukrep tveganega financiranja specifičen za posamezni sektor ali daje prednost nekaterim sektorjem pred drugimi.
V takih primerih bo Komisija proučila raven proizvodnih zmogljivosti v določenem sektorju glede na potencialno povpraševanje.
Da bi lahko Komisija izvedla tako oceno, mora država članica v svoji priglasitvi opredeliti, ali je ukrep tveganega financiranja namenjen posameznim sektorjem oziroma daje prednost nekaterim sektorjem.