16.6.2022.
LV
3.2.4.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 161/111
Atbalsta samērīgums
132.
Valsts atbalstam ir jābūt samērīgam ar tirgus nepilnību vai citu būtisku šķērsli, ko ar valsts atbalstu tiecas novērst nolūkā sasniegt attiecīgos rīcībpolitikas mērķus.
Tam saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem jābūt izstrādātam izmaksu ziņā efektīvi.
Lai jebkādu riska finansējuma atbalsta pasākumu varētu uzskatīt par samērīgu, atbalstam jābūt stingri ierobežotam līdz minimumam, kas nepieciešams finansējuma piesaistīšanai tirgū ar mērķi novērst tirgus nepilnību vai citu būtisku šķērsli, un tas nedrīkst radīt nepamatotas priekšrocības.
133.
Principā riska finansējuma atbalsts galīgo saņēmēju līmenī tiek uzskatīts par samērīgu, ja riska finansējuma ieguldījums vienam atbalsttiesīgajam saņēmējam nepārsniedz Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas 21. pantā noteikto maksimālo robežu un atbilst šīs iedaļas nosacījumiem.
Attiecībā uz riska finansējuma pasākumiem, kuros riska finansējuma ieguldījums vienam saņēmējam pārsniedz Vispārējā grupu atbrīvojuma regulā noteikto maksimālo robežu, šim robežu pārsniedzošajam riska finansējuma ieguldījumam uz vienu saņēmēju turklāt jābūt samērīgam ar ex ante novērtējumā kvantificēto finansējuma deficītu (sk.
64. punktu).
134.
Ieguldītāju līmenī atbalstam jābūt ierobežotam līdz minimumam, kas nepieciešams privātā kapitāla piesaistīšanai nolūkā sasniegt minimālo privāto resursu piesaisti un novērst tirgus nepilnību vai citu būtisku šķērsli.
3.2.4.1.
N os a c īj um i a tt i e cī b ā u z f i nanšu i nstr u me nti e m
135.
Finanšu starpniekiem atbalsttiesīgie galīgie saņēmēji ir jāizvēlas, pamatojoties uz komerciāli nevainojamu ieguldījumu stratēģiju (sk. 70. punktu) un dzīvotspējīgu uzņēmējdarbības plānu, kas pamato paredzētā riska finansējuma summu.
Šie elementi ir papildu garantija, kas palīdz nodrošināt, ka atbalsts ir nepieciešams un samērīgs.
136.
Pasākumam jābūt tādam, kas nodrošina līdzsvaru starp finanšu instrumenta piedāvātajiem preferenciālajiem nosacījumiem, kuru mērķis ir līdz maksimumam palielināt privāto resursu piesaisti un vienlaikus novērst konstatēto tirgus nepilnību vai citu būtisku šķērsli, un instrumentam nepieciešamo spēju radīt pietiekamu finansiālo atdevi, lai saglabātu operacionālo dzīvotspēju.
137.
Stimulu konkrētās iezīmes un vērtība ir jānosaka atklātā, pārredzamā un nediskriminējošā atlases procesā, kurā finanšu starpnieki, kā arī fondu pārvaldnieki vai ieguldītāji tiek aicināti iesniegt konkurējošus piedāvājumus.
Tai s nī ga p e ļņ as n or ma
138.
Komisija uzskata, ka, ja asimetriska atbilstoši riskam koriģētā peļņa vai zaudējumu sadale izriet no šāda procesa, finanšu instruments ir uzskatāms par samērīgu un tādu, kas atspoguļo taisnīgu peļņas normu.
Ja fondu pārvaldnieki tiek atlasīti atklātā, pārredzamā un nediskriminējošā procesā, kurā pieteikuma iesniedzējiem atlases procesā ir jāsniedz informācija par savu ieguldītāju bāzi, tiek uzskatīts, ka privātie ieguldītāji ir atlasīti pienācīgi.
139.
Attiecībā uz līdzieguldījumu, ko veic publisks fonds un privāti ieguldītāji, kuri piedalās individuālos darījumos, privātie ieguldītāji katram darījumam būtu jāizraugās atsevišķā uz konkurences principiem balstītā procesā, kas ir labākais veids, kā noteikt taisnīgu peļņas normu.
140.
Lai gadījumos, kad privātie ieguldītāji netiek izraudzīti piemērotā procesā (piemēram, tāpēc, ka atlases procedūra ir izrādījusies neefektīva vai ir bijusi nerezultatīva), ieguldītāji netiktu pārmērīgi atalgoti, taisnīga peļņas norma jānosaka neatkarīgam ekspertam, balstoties uz tirgus etalonvērtību un tirgus riska analīzi, kura veikta, pamatojoties uz tādu vispārpieņemtu standarta metodi kā diskontētās naudas plūsmas vērtības metode.
Neatkarīgajam ekspertam šādā veidā jāaprēķina minimālais taisnīgas peļņas normas līmenis un jāpieskaita tam piemērota marža, kas atspoguļo riskus.