LV
16.6.2022.
b)
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 161/109
Finansēti parāda instrumenti – aizdevumi
114.
Riska finansējuma pasākums var izpausties kā aizdevuma piešķiršana vai nu finanšu starpniekam, vai galīgajam saņēmējam.
115.
Finansēti parāda instrumenti var būt dažāda veida, piemēram, subordinētie aizdevumi un portfeļa riska dalīšanas aizdevumi.
Subordinētos aizdevumus var piešķirt finanšu starpniekiem to kapitāla struktūras stiprināšanai ar mērķi nodrošināt papildu finansējumu atbalsttiesīgiem uzņēmumiem.
Portfeļa riska dalīšanas aizdevumi ir paredzēti aizdevumu sniegšanai finanšu starpniekiem, kuri apņemas līdz noteiktai līdzfinansējuma likmei līdzfinansēt jaunu aizdevumu vai nomu portfeli atbalsttiesīgiem uzņēmumiem un vienlaikus dalīt portfeļa kredītrisku attiecībā uz katru aizdevumu (vai – katru nomu).
Abos gadījumos finanšu starpnieks ir līdzieguldītājs atbalsttiesīgajos uzņēmumos, bet salīdzinājumā ar publisko ieguldītāju vai aizdevēju tam piemēro preferenciālu režīmu, jo instruments mazina tā pakļautību kredītriskiem, kas izriet no pamatā esošā aizdevumu portfeļa.
116.
Parasti gadījumos, kad instrumenta riska mazināšanas īpašību dēļ publiskajam ieguldītājam vai aizdevējam attiecībā uz pamatā esošo aizdevumu portfeli jāuzņemas pirmās kārtas zaudējumu pozīcija, kas pārsniedz Vispārējā grupu atbrīvojuma regulā noteikto maksimālo robežu, pasākums var būt attaisnojams tikai tad, ja tas ir vērsts vienīgi uz jaunuzņēmumiem un MVU, kuri vēl nav veikuši savu pirmo komerciālās pārdošanas darījumu vai vēl atrodas koncepcijas pierādīšanas posmā, vai ja pastāv nopietna tirgus nepilnība vai cits būtisks šķērslis, kas skaidri konstatēti ex ante novērtējumā.
Komisija pozitīvi vērtēs pasākumus, kuros ir skaidri noteikta maksimālā robeža pirmajiem zaudējumiem, ko uzņemas publiskais ieguldītājs, it īpaši, ja šāda maksimālā robeža nepārsniedz 35 %.
117.
Portfeļa riska dalīšanas aizdevumu instrumentiem būtu jānodrošina būtisks izraudzītā finanšu starpnieka līdzfinansējuma līmenis.
Līdzfinansējuma līmenis ir būtisks, ja tas nav mazāks par 30 % no attiecīgā aizdevumu portfeļa vērtības.
c)
Nefinansēti parāda instrumenti – garantijas
118.
Riska finansējuma pasākums var izpausties kā garantiju vai pretgarantiju sniegšana finanšu starpniekiem vai garantiju sniegšana galīgajiem saņēmējiem, vai kā abu minēto kombinācija.
Atbalstāmajiem darījumiem, ko sedz garantija, ir jābūt jauniniciētiem atbalstāmiem riska finansējuma aizdevumu darījumiem, ieskaitot nomas instrumentus, kā arī kvazikapitāla ieguldījumu instrumentus, bet ne kapitāla instrumentus.
119.
Garantijas jāsniedz pa portfeļiem.
Finanšu starpnieki paši var izvēlēties, kurus darījumus iekļaut garantijas segtajā portfelī, ar nosacījumu, ka iekļautie darījumi atbilst riska finansējuma pasākumā noteiktajiem atbilstības kritērijiem.
Piedāvātajai garantiju likmei vajadzētu nodrošināt piemērotu riska un atlīdzības sadali ar finanšu starpniekiem.
Pienācīgi pamatotos gadījumos, balstoties uz ex ante novērtējuma rezultātiem, garantijas likme var būt lielāka par Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas 21. pantā noteikto maksimālo likmi, taču tā nedrīkst pārsniegt 90 %.
Tas varētu attiekties uz garantijām aizdevumiem vai kvazikapitāla ieguldījumiem jaunuzņēmumos vai MVU, kas vēl nav veikuši savu pirmo komerciālās pārdošanas darījumu vai atrodas koncepcijas pierādīšanas posmā.
120.
Ierobežotu garantiju gadījumā maksimālajai likmei principā būtu jāsedz tikai paredzamie zaudējumi.
Ja tā sedz arī neparedzamos zaudējumus, tiem jāpiemēro tāda cena, kas atspoguļo papildu riska segumu.
Kopumā maksimālā likme nedrīkstētu pārsniegt 35 %.
Pienācīgi pamatotos gadījumos var sniegt neierobežotas garantijas (garantijas, kurām ir noteikta garantijas likme, bet nav noteikta maksimālā likme), to cenas noteikšanā ņemot vērā garantijas sniegto papildu riska segumu.
121.
Garantijas darbības ilgums būtu jāierobežo (parasti līdz desmit gadiem), neskarot garantijas segto atsevišķo parāda instrumentu termiņu, kas var būt garāks.
Ja finanšu starpnieks konkrētā laika posmā portfelī neiekļauj ieguldījumus noteiktā minimālajā apmērā, garantija ir jāsamazina.
Par neizmantotajām summām ir jāprasa saistību maksa.
Lai stimulētu starpniekus sasniegt noteiktos apjomus, var izmantot tādas metodes kā saistību maksas, izraisītājnotikumus vai atskaites punktus.