LV
L 161/108
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
16.6.2022.
iekšējā reitinga kritērijiem tiktu ierindoti riska kategorijā, kurā šis starpnieks neieguldītu, ja nebūtu riska finansējuma pasākuma.
Nodošanas mehānismam jāietver atbilstīga uzraudzības sistēma, kā arī atgūšanas mehānisms (53) vai līdzvērtīgs līgumisks mehānisms.
107.
Visbeidzot, lai nodrošinātu, ka riska finansējuma pasākumā iesaistītie finanšu starpnieki sasniedz attiecīgos mērķus, finanšu starpnieka ieguldījumu stratēģijai jābūt saskaņotai ar pasākuma mērķiem.
Atlases procesā finanšu starpniekiem jāpierāda, ka to ierosinātā ieguldījumu stratēģija var palīdzēt sasniegt mērķus un mērķrādītājus.
Turklāt dalībvalstij ir jāpārliecinās, ka starpnieku ieguldījumu stratēģija visu laiku ir saskaņota ar apstiprinātajiem mērķrādītājiem, piemēram, izmantojot piemērotus uzraudzības un ziņošanas mehānismus un publisko ieguldītāju pārstāvju līdzdalību finanšu starpnieka pārstāvības struktūrās, piemēram, uzraudzības padomē vai konsultatīvajā padomē.
Ir jābūt ieviestai piemērotai pārvaldības struktūrai, kas nodrošina, ka būtiskas izmaiņas ieguldījumu stratēģijā var veikt tikai ar dalībvalsts iepriekšēju piekrišanu.
Lai novērstu šaubas – dalībvalsts nevar tieši piedalīties atsevišķu lēmumu par ieguldījumu un atsavināšanu pieņemšanā.
108.
Dalībvalstis vienā riska finansējuma pasākumā var izmantot vairākus finanšu instrumentus, piemēram, pašu kapitāla un kvazikapitāla ieguldījumu instrumentus, aizdevumu instrumentus vai garantijas ar nelīdzvērtīgiem nosacījumiem.
109.–121. punktā ir aprakstīti aspekti, ko Komisija ņems vērā, novērtējot konkrētos finanšu instrumentus.
a)
Kapitālieguldījumi
109.
Kapitālieguldījumu instrumenti var būt tādi pašu kapitāla vai kvazikapitāla ieguldījumi uzņēmumā, kuru rezultātā ieguldītājs iegādājas (daļu) šā uzņēmuma īpašumtiesību.
(54)
110.
Pašu kapitāla instrumentiem var būt dažādas asimetriskas īpašības, un tamdēļ tie var radīt atšķirīgu attieksmi pret ieguldītājiem, jo dažu ieguldītāju līdzdalība attiecībā uz risku un atlīdzību var būt lielāka nekā citiem.
Lai mazinātu riskus privātajiem ieguldītājiem, pasākums var piedāvāt aizsardzību peļņas pieauguma gadījumā (publiskais ieguldītājs daļēji atsakās no peļņas) vai daļēju aizsardzību pret zaudējumiem (privātā ieguldītāja zaudējumu ierobežošana), vai arī abus reizē.
111.
Komisija uzskata, ka ar stimuliem gūt prioritāru peļņu publisko un privāto ieguldītāju intereses tiek saskaņotas labāk.
Turpretī aizsardzība pret zaudējumu riskiem, kuras gadījumā publiskais ieguldītājs var būt pakļauts riskam, ka sniegums būs vājš, var radīt interešu nesaskaņotību un nelabvēlīgi ietekmēt finanšu starpnieku vai ieguldītāju izdarīto izvēli.
112.
Komisija uzskata, ka pašu kapitāla instrumenti ar noteiktu maksimālo peļņu (55), pirkšanas iespēju (56) un asimetrisku ienākumu un ieguldāmo līdzekļu sadalījumu (57) piedāvā labus stimulus, it īpaši situācijās, kurām raksturīga mazāk nopietna tirgus nepilnība.
113.
Tādu pašu kapitāla instrumentu izmantošana, kas paredz zaudējumu nelīdzvērtīgu sadali un pārsniedz Vispārējā grupu atbrīvojuma regulā noteiktās robežas, var būt attaisnojama tikai pasākumos, kuru mērķis ir novērst nopietnas tirgus nepilnības, piemēram, augsto tehnoloģiju nozarēs, vai citus būtiskus šķēršļus, kas konstatēti ex ante novērtējumā, piemēram, pasākumos, kuri galvenokārt vērsti uz jaunuzņēmumiem un MVU, kas vēl nav veikuši savu pirmo komerciālās pārdošanas darījumu vai vēl atrodas koncepcijas pierādīšanas posmā.
Lai novērstu pārmērīgu aizsardzību pret zaudējumu riskiem, jānosaka maksimālā robeža pirmās kārtas zaudējumu laidienam, ko sedz publiskais ieguldītājs.
(53) Atgūšanas mehānisms vai līdzvērtīgs līgumisks mehānisms ir vienošanās, saskaņā ar kuru starpniekam ir jāatdod no valsts saņemtā priekšrocība, ko tas pretēji prasītajam nav nodevis galīgajam saņēmējam.
(54) Šaubu novēršanai un saskaņā ar Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas 21. pantu – attiecībā uz pašu kapitāla un kvazikapitāla ieguldījumiem likviditātes pārvaldības nolūkā var izmantot ne vairāk kā 30 % no finanšu starpnieka kopējiem kapitālieguldījumiem un nepieprasītā atvēlētā kapitāla.
(55) Publiskā ieguldītāja maksimālā peļņa, kas ir konkrēta iepriekš noteikta rentabilitātes robežlikme – ja iepriekš noteiktā peļņas norma tiek pārsniegta, visa šo normu pārsniedzošā peļņa tiek sadalīta tikai privātajiem ieguldītājiem.
(56) Publiskā ieguldītāja kapitāldaļu pirkšanas iespējas – privātajiem ieguldītājiem tiek piešķirtas tiesības izmantot pirkšanas iespēju, lai par iepriekš noteiktu norunas cenu izpirktu publiskā ieguldītāja kapitāldaļas.
(57) Peļņas un ieguldīto līdzekļu asimetrisks sadalījums – publiskie un privātie ieguldītāji iegulda līdzvērtīgi, bet gūtā peļņa tiek sadalīta asimetriski.
Privātie ieguldītāji saņem lielāku daļu sadalāmo ieņēmumu, nekā tiem pienāktos atbilstīgi to attiecīgajai līdzdalībai, taču nepārsniedzot iepriekš noteikto rentabilitātes robežlikmi.