LV
16.6.2022.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 161/99
45.
Riska finansējuma pasākumiem ir jāstimulē tirgus ieguldītāji nodrošināt potenciāli dzīvotspējīgiem uzņēmumiem lielāku finansējumu nekā tad, kad šādu stimulu nav, un/vai uzņemties papildu risku.
Riska finansējuma pasākumu uzskata par tādu, kam ir stimulējoša ietekme, ja tā rezultātā tiek piesaistīts ieguldījumus no tirgus avotiem un kopējais atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem nodrošinātais finansējums pārsniedz pasākuma budžetu.
Tādēļ, izraugoties finanšu starpniekus un fondu pārvaldniekus, pamatkritērijam vajadzētu būt to spējai piesaistīt papildu privātos ieguldījumus.
46.
Ja finansētus parāda instrumentus izmanto esošu aizdevumu refinansēšanai, tos nevar uzskatīt par tādiem, kam ir stimulējoša ietekme, un šādu instrumentu atbalsta elementus saskaņā ar šīm pamatnostādnēm nevar uzskatīt par saderīgiem.
47.
Stimulējošās ietekmes novērtējums ir cieši saistīts ar 3.2.2. iedaļā aprakstīto valsts iejaukšanās nepieciešamības novērtējumu.
Turklāt tas, vai pasākums ir piemērots privāto resursu piesaistīšanai, galu galā ir atkarīgs no tā, kā šajā pasākumā ir samēroti riski un atlīdzība starp publiskajiem un privātajiem finansējuma nodrošinātājiem, un ir cieši saistīts arī ar jautājumu par riska finansējuma valsts atbalsta pasākuma piemērotību (sk. 3.2.3. iedaļu).
Tāpēc, ja valsts iejaukšanās nepieciešamība ir pienācīgi konstatēta un pasākums ir piemērots, var uzskatīt, ka pasākumam ir stimulējoša ietekme.
3.2.
Otrais nosacījums – novērst, ka tirdzniecības apstākļi tiek nelabvēlīgi ietekmēti tiktāl, ka tas būtu pretrunā kopīgām interesēm
48.
Saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu Komisija par saderīgu var uzskatīt atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai tautsaimniecības jomu attīstību, bet tikai, “ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm”.
49.
Negatīvās ietekmes uz iekšējo tirgu novērtējums ietver sarežģītus ekonomikas un sociālo aspektu novērtējumus.
Komisija šajā iedaļā paskaidro, kā tā šajā sakarā plāno izmantot savu rīcības brīvību.
50.
Jebkurš valsts atbalsta pasākums jau pēc savas būtības rada konkurences izkropļojumus un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
Tomēr, lai noteiktu, vai atbalsta kropļojošā ietekme ir ierobežota līdz minimumam, Komisija pārbaudīs, vai atbalsts ir nepieciešams (sk.
3.2.2. iedaļu), piemērots (sk. 3.2.3. iedaļu) un samērīgs (sk. 3.2.4. iedaļu).
Lai varētu veikt minēto pārbaudi, Komisija dalībvalstīm prasa sniegt pierādījumus ex ante novērtējuma veidā, kā aprakstīts 3.2.1. iedaļā.
51.
Pēc tam Komisija novērtēs attiecīgā riska finansējuma atbalsta negatīvo ietekmi uz konkurenci un tirdzniecības apstākļiem.
Konkrētāk, atbalsts riska finansējuma jomā var izraisīt privāto ieguldītāju izstumšanu, radīt kropļojošu ietekmi finanšu starpnieku līmenī, konkrētu produktu tirgus izkropļojumus un ar pārcelšanu saistītu ietekmi.
Komisija pārbaudīs šādu atbalsta negatīvo ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību un samēros to ar atbalsta pozitīvo ietekmi (sk.
3.2.5. iedaļu).
Ja pozitīvā ietekme būs lielāka par negatīvo ietekmi, Komisija atbalstu uzskatīs par saderīgu.
52.
Visbeidzot, Komisija pārliecināsies, ka atbalsts atbilst tās noteiktajām pārredzamības prasībām (sk. 3.2.6. iedaļu).
3.2.1.
Tāda ex ante novērtējuma pamatelementi, kas attiecīgajai dalībvalstij jāiesniedz Komisijai
53.
Valsts atbalsts var būt attaisnojams tikai tad, ja ar to var panākt būtisku attīstību, ko tirgus pats nespētu nodrošināt, piemēram, novēršot tirgus nepilnību vai citu būtisku šķērsli riska finansējuma vai ieguldījuma nodrošināšanai.
54.
Valsts atbalsts var būt nepieciešams, lai uzlabotu riska finansējuma nodrošināšanu situācijā, kad tirgus pats nespēj nodrošināt vai laikus nenodrošina efektīvu rezultātu.
Komisija uzskata, ka attiecībā uz jaunuzņēmumu, MVU vai vidējas kapitalizācijas uzņēmumu piekļuvi finansējumam pastāv nevis vispārēja tirgus nepilnība, bet gan nepilnība, kas attiecas uz konkrēta veida jaunuzņēmumiem, MVU un dažu veidu vidējas kapitalizācijas uzņēmumiem un kas jo īpaši ir atkarīga no attiecīgās dalībvalsts konkrētās ekonomiskās situācijas, kā arī no šo uzņēmumu darbības jomas (piemēram, dažās nozarēs riski var būt pārvērtēti).