LT
2022 6 16
(b)
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 161/109
Finansuojamos skolos priemonės: paskolos
114.
Rizikos finansų priemonė gali apimti paskolų teikimą finansų tarpininkams arba galutiniams pagalbos gavėjams.
115.
Finansuojamos skolos priemonės gali būti įvairių formų, įskaitant subordinuotąsias paskolas ir portfelio rizikos pasidalijimo paskolas.
Subordinuotosios paskolos gali būti teikiamos finansų tarpininkams, kad jie galėtų sustiprinti savo kapitalo struktūrą, siekdami teikti papildomą finansavimą tinkamoms finansuoti įmonėms.
Portfelio rizikos pasidalijimo paskolos skirtos teikti paskolas finansų tarpininkams, kurie įsipareigoja bendrai finansuoti naujų paskolų ar nuomos tinkamoms finansuoti įmonėms portfelį iki tam tikros bendro finansavimo normos, kartu dalydamiesi kiekvienos paskolos (arba nuomos) portfelio kredito riziką.
Abiem atvejais finansų tarpininkas bendrai investuoja į tinkamas finansuoti įmones, bet, kitaip nei viešajam investuotojui arba skolintojui, jam taikomas lengvatinis režimas, nes priemone sumažinama jo patiriama su pagrindiniu paskolos portfeliu susijusi kredito rizika.
116.
Apskritai, jeigu dėl priemonės rizikos mažinimo savybių viešasis investuotojas arba skolintojas turi prisiimti Bendrajame bendrosios išimties reglamente nustatytą ribą viršijančią su pagrindiniu paskolos portfeliu susijusių pirmųjų nuostolių dalį, priemonė gali būti pateisinama priemonių, skirtų tik startuoliams ir MVĮ iki pirmojo komercinio pardavimo arba koncepcijos pagrindimo etapu, atveju arba tik jei atliekant ex ante vertinimą aiškiai nustatomas didelis rinkos nepakankamumas ar kita reikšminga kliūtis.
Komisija teigiamai vertins priemones, kuriose nustatyta aiški viešojo investuotojo prisiimamų pirmųjų nuostolių riba, ypač jei tokia riba neviršija 35 %.
117.
Portfelio rizikos pasidalijimo paskolos priemonėmis turėtų būti užtikrinta pakankamai didelė pasirinkto finansų tarpininko bendrai investuojamų lėšų dalis.
Ši dalis pakankamai didele laikoma tada, kai ji nėra mažesnė kaip 30 % pagrindinio paskolos portfelio vertės.
(c)
Nefinansuojamos skolos priemonės: garantijos
118.
Rizikos finansų priemonė gali apimti garantijų arba priešpriešinių garantijų teikimą finansų tarpininkams arba garantijų teikimą galutiniams pagalbos gavėjams, arba abiejų elementų derinį.
Reikalavimus atitinkantys sandoriai, kuriems suteikiama garantija, turi būti naujai sudaryti reikalavimus atitinkantys rizikos finansų paskolų sandoriai, įskaitant nuomos ir investicijų į kvazinuosavą kapitalą priemones, bet ne nuosavo kapitalo priemonės.
119.
Garantijos turėtų būti teikiamos portfelio pagrindu.
Finansų tarpininkai gali pasirinkti į portfelį, kuriam suteikiama garantija, norimus įtraukti sandorius su sąlyga, kad įtraukiami sandoriai atitinka rizikos finansų priemonėje nustatytus tinkamumo kriterijus.
Siūlomų garantijų norma turėtų būti tokia, kad būtų užtikrintas tinkamas rizikos ir grąžos pasidalijimo su finansų tarpininkais lygis.
Visų pirma, tinkamai pagrįstais atvejais ir atsižvelgiant į ex ante vertinimo rezultatus, garantijos dydis gali būti didesnis už Bendrojo bendrosios išimties reglamento 21 straipsnyje nustatytą didžiausią dydį, tačiau neturi viršyti 90 %.
Taip gali būti tuo atveju, kai garantijos teikiamos paskoloms arba investicijoms į kvazinuosavą kapitalą, susijusioms su startuoliais ir MVĮ iki pirmojo komercinio pardavimo arba koncepcijos pagrindimo etapu.
120.
Apribotų garantijų atveju ribos dydis iš esmės turėtų apimti tik numatytus nuostolius.
Jeigu jis apimtų ir nenumatytus nuostolius, pastariesiems taikoma vertė turėtų atspindėti suteikiamą papildomą rizikos draudimą.
Paprastai ribos dydis turėtų neviršyti 35 %.
Neapribotos garantijos (garantijos, kurių atveju nustatytas garantijos dydis, bet nenustatytas ribos dydis) gali būti teikiamos tinkamai pagrįstais atvejais, o jų kaina turi atspindėti garantija suteikiamą papildomą rizikos draudimą.
121.
Garantijos trukmė turėtų būti apribota – nedarant poveikio atskirų skolos priemonių, kurioms suteikta garantija, terminams, kurie gali būti ilgesni, paprastai ji turėtų būti ne ilgesnė nei dešimt metų.
Garantija turi būti sumažinama, jeigu finansų tarpininkas per konkretų laikotarpį į portfelį neįtraukia mažiausios investicijų sumos.
Nepanaudojus sumų turi būti reikalaujama sumokėti įsipareigojimo mokesčius.
Siekiant paskatinti tarpininkus siekti sutartų apimties rodiklių, gali būti taikomi tokie metodai, kaip įsipareigojimo mokesčių taikymas ir tam tikrų įvykių ar etapų nustatymas.