FI
16.6.2022
28.
Euroopan unionin virallinen lehti
L 161/93
Riskirahoitustukea ei pidetä näiden suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvana, jos se myönnetään seuraaville: (a) vaikeuksissa olevat yritykset, sellaisina kuin ne on määritelty rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen suunnattavasta valtiontuesta annetuissa suuntaviivoissa (37); näitä suuntaviivoja sovellettaessa sellaisia pk-yrityksiä, jotka ovat toimineet millä tahansa markkinoilla enintään yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 21 artiklassa säädetyn tukikelpoisuusajan ja täyttävät riskirahoitus­ sijoitusten edellytykset valitun rahoituksen välittäjän toteuttaman due diligence -prosessin perusteella, ei kuitenkaan pidetä vaikeuksissa olevina yrityksinä, elleivät ne ole maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena tai täytä kansallisen lainsäädännön mukaisia perusteita maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiselle velkojien pyynnöstä; (b) yritykset, jotka eivät ole täyttäneet sellaiseen komission aiempaan päätökseen perustuvaa takainperintä­ määräystä, jossa saman jäsenvaltion myöntämä tuki on todettu laittomaksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi.
29.
Komissio ei sovella näiden suuntaviivojen periaatteita kolmansiin maihin tai muihin jäsenvaltioihin suuntautuvaan vientitoimintaan myönnettävään tukeen eli tukeen, joka liittyy välittömästi vientimääriin, jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin, eikä tukeen, jonka myöntämisen ehtona on kotimaisten tuotteiden suosiminen tuontituotteiden kustannuksella.
30.
Riskirahoitustoimenpiteisiin sisältyy usein monimutkaisia rakenteita, joilla luodaan kannustimia yhdelle talouden toimijoiden ryhmälle (sijoittajat), jotta nämä tarjoaisivat riskirahoitusta toiselle ryhmälle (tukikelpoiset yritykset).
Toimenpiteestä riippuen tuensaajia voivat olla jompaankumpaan tai kumpaankin ryhmään kuuluvat yritykset, vaikka viranomaisten aikomuksena onkin voinut olla tukea vain jälkimmäistä ryhmää.
Lisäksi riskirahoitustoimen­ piteissä on yleensä mukana yksi tai useampi rahoituksen välittäjä, joka ei ole sidoksissa sijoittajiin ja lopullisiin tuensaajayrityksiin, joihin sijoitukset tehdään.
Näissä tapauksissa on myös tarpeen pohtia, voidaanko rahoituksen välittäjän katsoa hyötyvän valtiontuesta.
Rahoituksen välittäjälle koituva tuki olisi rajattava minimiin siirtämällä hyöty lopullisille tuensaajille näiden suuntaviivojen mukaisesti.
Jos rahoituksen välittäjien varat lisääntyvät ja niiden rahastonhoitajien liikevaihto kasvaa palkkioiden vuoksi, tämä katsotaan kuitenkin ainoastaan tukitoimenpiteen toissijaiseksi taloudelliseksi vaikutukseksi eikä sen katsota muodostavan tuen aiheuttamaa hyötyä rahoituksen välittäjille tai rahastonhoitajille.
Jos riskirahoitustoimenpide on kuitenkin suunniteltu siten, että sen toissijaiset vaikutukset kohdistuvat yksilöitävissä oleviin rahoituksen välittäjiin tai yksilöitävissä oleviin välittäjien ryhmiin, kyseisten rahoituksen välittäjien katsotaan saavan välillistä hyötyä.
2.2
Riskirahoitustuki, josta on ilmoitettava
31.
Jäsenvaltioiden on perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan nojalla ilmoitettava riskirahoitustoimenpiteistä, jotka i) ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea (erityisesti jos ne eivät ole markkinata­ loustoimijatestin (38) mukaisia eivätkä kuulu vähämerkityksisestä tuesta annettujen asetusten (39) soveltamisalaan) ja ii) eivät täytä kaikkia yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 jaksossa (”Pk-yrityksille rahoituksensaantiin myönnettävä tuki”) säädettyjä edellytyksiä.
Komissio arvioi tällaisten toimenpiteiden sisämarkkinoille soveltuvuutta perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Näissä suuntaviivoissa keskitytään sellaisiin riskirahoitustoimenpiteisiin, jotka todennäköisimmin todetaan sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos noudatetaan tiettyjä edellytyksiä, joita selvitetään tarkemmin näiden suuntaviivojen 3 jaksossa.
Tällaiset toimenpiteet jakautuvat kahteen luokkaan.
32.
Ensimmäinen luokka kattaa riskirahoitustoimenpiteet, joiden kohteena olevat yritykset eivät täytä kaikkia yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 jaksossa säädettyjä riskirahoitustuen tukikelpoisuusvaatimuksia.
Tämä luokka käsittää erityisesti seuraaviin yrityksiin kohdistuvat toimenpiteet: (a) pienet midcap-yritykset, (b) innovatiiviset midcap-yritykset, (c) ensimmäisen riskirahoitussijoituksen saavat pk-yritykset, jotka ovat toimineet millä tahansa markkinoilla yli yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 21 artiklassa säädetyn tukikelpoisuusajan,
(37) Komission tiedonanto: Suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1).
(38) Ks. alaviite 34.
(39) Ks. alaviite 36.