L 161/92
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
16.6.2022
18.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin suunnitella riskirahoitustoimenpiteet myös siten, että ne eivät sisällä perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, esimerkiksi siitä syystä, että niissä noudatetaan markkinataloustoimijatestiä (35), tai siitä syystä, että ne täyttävät jonkin vähämerkityksisestä tuesta annetun asetuksen (36) edellytykset.
Tällaisista toimenpiteistä ei tarvitse ilmoittaa komissiolle.
19.
Näissä suuntaviivoissa ei käsitellä sellaisten valtiontukitoimenpiteiden soveltuvuutta sisämarkkinoille, jotka täyttävät muissa valtiontuen suuntaviivoissa, puitteissa tai säännöksissä vahvistetut kriteerit.
Komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että estetään näiden suuntaviivojen käyttö sellaisten tavoitteiden edistämiseen, joita käsitellään pääasiallisesti muissa valtiontuen puitteissa, suuntaviivoissa tai säännöksissä.
20.
Nämä suuntaviivat eivät rajoita muun tyyppisten kuin näiden suuntaviivojen kattamien rahoitusvälineiden, kuten olemassa olevien lainojen arvopaperistamista koskevien välineiden, arviointia valtiontukisääntöjen perusteella.
21.
Komissio soveltaa näissä suuntaviivoissa esitettyjä periaatteita ainoastaan riskirahoitusohjelmiin.
Periaatteita ei sovelleta tapauskohtaisiin toimenpiteisiin, joilla riskirahoitustukea myönnetään yksittäisille yrityksille, lukuun ottamatta toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tukea tiettyä vaihtoehtoista kauppapaikkaa.
22.
On tärkeää muistaa, että riskirahoitustukitoimenpiteet on aina toteutettava rahoituksen välittäjien tai vaihtoehtoisten kauppapaikkojen kautta.
Ainoa poikkeus ovat verokannustimet, joita sovelletaan tukikelpoisiin yrityksiin tehtäviin suoriin sijoituksiin.
Tämän vuoksi toimenpide, jossa jäsenvaltio tai julkisoikeudellinen yhteisö tekee suoran sijoituksen yrityksiin ilman rahoituksen välittäjänä toimivien tahojen osallistumista, ei kuulu yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisten riskirahoitustuen valtiontukisääntöjen tai näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.
23.
Koska suurilla yrityksillä on vakiintuneempaa näyttöä ja suuremmat vakuudet, komissio katsoo, että niillä ei yleensä ole samoja vaikeuksia saada rahoitusta kuin startup- ja pk-yrityksillä, joten tällaisille yrityksille myönnettävän tuen ei pitäisi kuulua näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.
Suuria yrityksiä hyödyttävä riskirahoi­ tustoimenpide voidaan poikkeuksellisesti katsoa näiden suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos se kohdennetaan pieniin midcap-yrityksiin 3.2.2.1 kohdan a alakohdan mukaisesti tai innovatiivisiin midcapyrityksiin, jotka harjoittavat T&K- ja innovaatiotoimintaa, 3.2.2.1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
24.
Komissio ei sovella näiden suuntaviivojen periaatteita riskirahoitustukeen, jota myönnetään säännellyillä markkinoilla virallisesti listatuille yrityksille, sillä se, että ne on listattu säännellyillä markkinoilla, osoittaa jo niiden kyvyn saada yksityistä rahoitusta.
25.
Riskirahoitustukitoimenpiteitä, joihin ei osallistu lainkaan riippumattomia yksityisiä sijoittajia, ei katsoa näiden suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuviksi.
Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltion on harkittava vaihtoehtoisia toimintatapoja, jotka voisivat soveltua paremmin samojen tavoitteiden ja tulosten saavuttamiseen, kuten yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla sallittu alueellinen investointituki tai käynnistystuki.
26.
Riskirahoitustukitoimenpiteitä, joissa riippumattomat yksityiset sijoittajat eivät ota tuntuvaa riskiä tai joissa edut koituvat yksinomaan yksityisten sijoittajien hyväksi, ei katsota näiden suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuviksi.
Riskien ja tuottojen jakaminen on näiden suuntaviivojen mukaisesti välttämätön edellytys valtion rahoitusriskin rajoittamiseksi ja kohtuullisen tuoton takaamiseksi.
27.
Näiden suuntaviivojen kattamaa riskirahoitustukea ei saa käyttää yritysostojen tukemiseen, lukuun ottamatta jälkirahoituksen muodossa myönnettävää riskirahoitustukea yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 21 artiklassa säädetyin edellytyksin.
(35) Ks. alaviite 34.
(36) Komission asetus (EU) N:o 1407/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EUVL L 352, 24.12.2013, s. 1); komission asetus (EU) N:o 1408/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maatalousalalla (EUVL L 352, 24.12.2013, s. 9); komission asetus (EU) N:o 717/2014, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2014, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen kalastus- ja vesiviljelyalalla (EUVL L 190, 28.6.2014, s. 45).