16.6.2022
FI
3.2.4
Euroopan unionin virallinen lehti
L 161/111
Tuen oikeasuhteisuus
132.
Valtiontuen on oltava oikeasuhteista verrattuna markkinoiden toimintapuutteeseen tai muuhun esteeseen, jonka johdosta tukea katsotaan tarvittavan tavoitteiden saavuttamiseksi.
Se on suunniteltava kustannustehokkaaksi ja moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen.
Jotta riskirahoitustukitoimenpide näin ollen katsottaisiin oikeasuhteiseksi, tuki on rajattava vähimmäismäärään, joka on välttämätön rahoituksen hankkimiseksi markkinoiden toimintapuutteen tai muun merkityksellisen esteen korjaavalla tavalla.
Se ei saa johtaa perusteettomiin etuihin.
133.
Riskirahoitustuen katsotaan yleensä olevan oikeasuhteista lopullisten tuensaajien tasolla, jos riskirahoitussijoitus tukikelpoista tuensaajaa kohden ei ylitä yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 21 artiklassa vahvistettua enimmäismäärää ja täyttää tässä jaksossa vahvistetut edellytykset.
Riskirahoitustoimenpiteissä, joissa riskirahoitus­ sijoitus tukikelpoista tuensaajaa kohden ylittää yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa vahvistetun enimmäismäärän, tuensaajakohtaisten suurempien riskirahoitussijoitusten on lisäksi oltava oikeassa suhteessa ennakkoarvioinnissa määritettyyn rahoitusvajeen suuruuteen (ks. 64 kappale).
134.
Sijoittajien tasolla tuki on rajattava vähimmäismäärään, joka on välttämätön yksityisen pääoman houkuttelemiseksi ja yksityisten resurssien vivuttamisen vähimmäistason saavuttamiseksi ja markkinoiden toimintapuutteen tai muun merkityksellisen esteen korjaamiseksi.
3.2.4.1 R ah oi t us in st r u m e nt te ja koskeva t e del lytyks et
135.
Rahoituksen välittäjien on valittava tukikelpoiset lopulliset tuensaajat kaupallisesti järkevän sijoitusstrategian (ks.
70 kappale) ja tarjottavan riskirahoituksen määrän oikeuttavan riittävän toteuttamiskelpoisen liiketoimintasuun­ nitelman perusteella.
Nämä tekijät ovat lisätakeita sen varmistamiseksi, että tuki on välttämätöntä ja oikeasuhteista.
136.
Toimenpiteellä on varmistettava, että tietyn rahoitusinstrumentin tarjoamat suotuisat ehdot, joilla pyritään maksimoimaan yksityisten resurssien vivuttaminen ja puututaan havaittuun markkinoiden toimintapuutteeseen tai muuhun merkitykselliseen esteeseen, ja tarve saada aikaan riittävästi tuottoa instrumentin säilymiseksi toimintakykyisenä, ovat keskenään tasapainossa.
137.
Kannustimien täsmällinen luonne ja arvo on määritettävä avoimella, läpinäkyvällä ja syrjimättömällä valintame­ nettelyllä, jossa rahoituksen välittäjiä sekä rahastonhoitajia tai sijoittajia pyydetään esittämään kilpailevia tarjouksia.
K o ht uul li ne n t uo t t oa s t e
138.
Komissio katsoo, että jos epäsymmetrisesti riskeihin sopeutetut voitot tai epäsymmetrinen tappioiden jakaminen vahvistetaan tällaisella menettelyllä, rahoitusinstrumentti on katsottava oikeasuhteiseksi ja tuottoaste kohtuulliseksi.
Jos rahastonhoitajat valitaan avoimella, läpinäkyvällä ja syrjimättömällä menettelyllä, jonka osana hakijoiden edellytetään esittävän sijoittajapohjansa, yksityiset sijoittajat katsotaan asianmukaisesti valituiksi.
139.
Jos kyse on julkisen rahaston yhteissijoituksesta sellaisten yksityisten sijoittajien kanssa, jotka osallistuvat sijoittamiseen transaktiokohtaisesti, yksityiset sijoittajat olisi valittava kunkin transaktion osalta erillisellä kilpailumenettelyllä.
Tämä on suositeltavin tapa kohtuullisen tuottoasteen määrittämiseksi.
140.
Jos yksityisiä sijoittajia ei valita asianmukaisessa valintamenettelyssä (esimerkiksi koska valintamenettely on osoittautunut tehottomaksi tai tuloksettomaksi), riippumattoman asiantuntijan on määritettävä kohtuullinen tuottoaste analysoimalla markkinoiden vertailuarvoja ja markkinariskiä käyttämällä yleisesti hyväksyttyä vakiomenetelmää, kuten diskontattuun kassavirtaan perustuvaa arvostusmenetelmää, jotta voidaan välttää sijoittajien ylikompensaatio.
Riippumattoman asiantuntijan on laskettava kohtuullisen tuottoasteen vähimmäistaso ja lisättävä siihen asianmukainen marginaali riskien kattamiseksi.