L 161/110
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
16.6.2022
3.2.3.3 Ve ro k an nu s ti m i en t arkoi t u k sen mu ka isu u d en m äär i ttäm i se ssä käy tettä vät kr i te e r i t 122.
Kuten 3.2.2.2 kohdan d alakohdassa todetaan, yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 jakson soveltamisala on rajattu verokannustimiin, jotka on suunnattu sijoittajina toimiville luonnollisille henkilöille.
Tämän vuoksi komissiolle on ilmoitettava verokannustimia sisältävistä toimenpiteistä, joilla yrityssijoittajia kannustetaan tarjoamaan rahoitusta tukikelpoisille yrityksille joko suoraan tai välillisesti ostamalla osakkeita erityisestä rahastosta tai muun tyyppisten tällaisiin yrityksiin sijoittavien sijoitusvälineiden kautta.
123.
Jäsenvaltioiden on pääsääntöisesti käytettävä verotuksellisten tukitoimenpiteidensä perustana ennakkoarvioinnissa todettua markkinoiden toimintapuutetta tai muuta merkityksellistä estettä.
Tämän vuoksi toimenpiteet on kohdistettava selkeästi määriteltyyn tukikelpoisten yritysten ryhmään.
124.
Yrityssijoittajille voidaan myöntää verokannustimia tuloverohelpotusten ja/tai luovutusvoittoihin ja osinkoihin sovellettavien verohelpotusten muodossa, mukaan lukien verohyvitykset ja veron lykkäykset.
Tapauskäy­ tännössään komissio on yleensä katsonut hyväksyttäviksi tuloverohelpotukset, joissa asetetaan sijoitetusta pääomasta lasketut enimmäisrajat, joiden puitteissa sijoittaja voi hakea verohelpotusta, sekä enimmäismäärä veronhuojennukselle, jonka sijoittaja voi vähentää verovelasta.
Lisäksi osakkeiden luovuttamisesta syntyvää luovutusvoittoa koskevaa verovelvollisuutta voidaan lykätä, jos varat sijoitetaan uudelleen tukikelpoisiin sijoituksiin tietyn ajan kuluessa.
Tällaisten osakkeiden luovuttamisesta syntyvät tappiot voidaan puolestaan vähentää voitoista, joita kertyy muista saman veron piiriin kuuluvista osakkeista.
125.
Yleensä komissio katsoo yrityssijoittajille suunnatut verokannustimet tarkoituksenmukaisiksi, jos jäsenvaltio voi osoittaa, että tukikelpoisten yritysten valinta perustuu hyvin jäsenneltyihin sijoitusvaatimuksiin ja valintaa koskevat tiedot julkistetaan asianmukaisesti siten, että markkinoiden toimintapuutteesta tai muusta merkityksellisestä esteestä kärsivien tukikelpoisten yritysten ominaispiirteet mainitaan.
126.
Verojärjestelyjen voimassaoloaika voi olla enintään kymmenen vuotta, tämän kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta jatkaa tietyn toimenpiteen soveltamisaikaa.
Jos jäsenvaltio ehdottaa toimenpiteen kokonaiskeston jatkamista yli kymmeneksi vuodeksi (mahdolliset edeltäjäohjelmat mukaan luettuina), sen on tehtävä uusi ennakkoarviointi, johon liittyy myös arvio järjestelmän koko toiminnanaikaisesta tuloksellisuudesta.
127.
Komissio ottaa analyysissaan huomioon asianomaisen kansallisen verojärjestelmän erityispiirteet ja jäsenvaltiossa jo käytössä olevat verokannustimet sekä näiden välisen vuorovaikutuksen.
128.
Verotuksellisen edun on oltava kaikkien sovellettavat kriteerit täyttävien sijoittajien avoimesti hyödynnettävissä ilman sijoittautumispaikkaan perustuvaa syrjintää.
Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava riittävä tiedotus toimenpiteen soveltamisalasta ja teknisistä edellytyksistä.
Tiedotuksen olisi katettava myös sovellettavat kynnysarvot ja ylärajat, joilla määritellään enimmäisetuus, jonka kukin yksittäinen sijoittaja voi toimenpiteen perusteella saada, sekä enimmäismäärä, joka voidaan sijoittaa kuhunkin yksittäiseen tukikelpoiseen yritykseen.
3.2.3.4 Va i h toeh t o i ste n k au p p apa i kkoj en t uki toim en p itei tä koskev at e de ll y ty kset
129.
Arvioitaessa vaihtoehtoisten kauppapaikkojen tukitoimenpiteitä, jotka ovat yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa asetettuja rajoja suurempia, kauppapaikan ylläpitäjän on toimitettava liiketoimintasuunnitelma, jossa osoitetaan, että tukea saavasta kauppapaikasta tulee omarahoitteinen alle kymmenessä vuodessa.
Lisäksi ilmoituksen yhteydessä on esitettävä uskottavia vaihtoehtoisia skenaarioita, joissa vertaillaan tarvittavan rahoituksen saantiin liittyviä tilanteita, joita kaupankäynnin kohteena olevat yritykset kohtaisivat, jos kauppapaikkaa ei olisi olemassa.
130.
Komissio suhtautuu myönteisesti vaihtoehtoisiin kauppapaikkoihin, jotka on perustettu ja jotka toimivat useissa jäsenvaltioissa, koska ne voivat olla erityisen tehokkaita ja houkuttelevia yksityisten sijoittajien ja erityisesti institutionaalisten sijoittajien kannalta.
131.
Olemassa olevien kauppapaikkojen osalta kauppapaikan ehdotetun liiketoimintastrategian on osoitettava, että koska sillä on jatkuvasti pulaa listauksista, sen maksuvalmius on heikko ja kyseistä kauppapaikkaa on tuettava lyhyellä aikavälillä, vaikka se on pitkällä aikavälillä elinkelpoinen.
Komissio suhtautuu myönteisesti tukeen, jota myönnetään vaihtoehtoisen kauppapaikan perustamiseen jäsenvaltioihin, joissa ei ole tällaista kauppapaikkaa.
Jos tuen kohteena oleva vaihtoehtoinen kauppapaikka on olemassa olevan arvopaperipörssin alakauppapaikka tai tytäryritys, komissio kiinnittää erityistä huomiota tällaisen alakauppapaikan rahoituksen puutteen arviointiin.