FI
16.6.2022
b)
Euroopan unionin virallinen lehti
L 161/109
Pitkäaikaiset velkainstrumentit: lainat
114.
Riskirahoitustoimenpide voi kattaa lainojen myöntämisen joko rahoituksen välittäjien tai lopullisten tuensaajien tasolla.
115.
Pitkäaikaiset velkainstrumentit voivat olla eri muotoisia, muun muassa huonommassa etuoikeusasemassa olevia lainoja ja riskinjakolainoja.
Huonommassa etuoikeusasemassa olevia lainoja voidaan myöntää rahoituksen välittäjille niiden pääomarakenteen vahvistamiseksi, jotta ne voisivat antaa lisärahoitusta tukikelpoisille yrityksille.
Salkun riskinjakolainojen tarkoituksena on antaa lainoja rahoituksen välittäjille, jotka sitoutuvat osallistumaan tukikelpoisille yrityksille myönnettävistä uusista lainoista tai leasingsopimuksista koostuvan salkun rahoittamiseen tiettyyn yhteisrahoitusosuuteen asti ja jakamaan salkkuun liittyvät riskit laina- (tai leasingsopimus)kohtaisesti.
Molemmissa tapauksissa rahoituksen välittäjä toimii yhteissijoittajana tukikelpoisissa yrityksissä, mutta nauttii etuuskohtelusta verrattuna julkiseen sijoittajaan tai lainanantajaan, sillä instrumentti pienentää sen omaa altistumista luottoriskeille, jotka ovat seurausta kohteena olevasta lainasalkusta.
116.
Yleisesti on niin, että jos instrumentin riskiä lieventävät ominaisuudet johtavat siihen, että julkisen sijoittajan tai lainanantajan suuririskisin vastuu lainasalkusta ylittää yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyn ylärajan, toimenpide voi olla perusteltu ainoastaan kun on kyse toimenpiteistä, jotka kohdistuvat pääasiassa startup- ja pk-yrityksiin ennen ensimyyntiä markkinoilla tai konseptin toimivuuden osoittamisen vaiheessa tai vakavasta markkinoiden toimintapuutteesta tai muusta merkityksellisestä esteestä, joka on selkeästi määritetty ennakkoarvi­ oinnissa.
Komissio suhtautuu myönteisesti toimenpiteisiin, joissa säädetään selvästä ylärajasta julkisen sijoittajan suuririskisimmälle vastuulle, varsinkin silloin kun kyseinen yläraja ei ylitä 35:tä prosenttia.
117.
Lisäksi salkun riskinjakolainainstrumenttien olisi varmistettava valitun rahoituksen välittäjän merkittävä yhteissijoitusosuus.
Näin oletetaan olevan silloin, kun kyseinen osuus on vähintään 30 prosenttia lainasalkun arvosta.
c)
Lyhytaikaiset velkainstrumentit: takaukset
118.
Riskirahoitustoimenpide voi kattaa takausten tai vastatakausten myöntämisen rahoituksen välittäjille tai takausten myöntämisen lopullisille tuensaajille tai näiden kahden yhdistelmän.
Takauksen kattamien tukikelpoisten transaktioiden on oltava uusia tukikelpoisia riskirahoituslainatransaktioita, mukaan lukien leasinginstrumentit sekä oman pääoman luonteiset sijoitusinstrumentit ja pois lukien oman pääoman ehtoiset instrumentit.
119.
Takaukset olisi myönnettävä salkkukohtaisesti.
Rahoituksen välittäjät voivat valita transaktiot, jotka ne haluavat sisällyttää takauksen kattamaan salkkuun, kunhan salkkuun sisällytettävät transaktiot täyttävät riskirahoitustoi­ menpiteessä määritellyt tukikelpoisuusperusteet.
Takausosuuden olisi varmistettava asianmukainen riskien ja tuottojen jakaminen rahoituksen välittäjien kanssa.
Erityisesti asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja ennakkoarvioinnin tuloksista riippuen takausosuus voi olla suurempi kuin yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 21 artiklassa tarkoitettu enimmäisosuus, mutta se ei saa olla yli 90 prosenttia.
Näin voi olla silloin, kun on kyse startup- tai pk-yrityksille ennen ensimyyntiä markkinoilla tai konseptin toimivuuden osoittamisvaiheessa myönnettävien lainojen tai oman pääoman luonteisten sijoitusten takauksista.
120.
Jos kyse on rajatuista takauksista, takausosuuden ylärajan olisi periaatteessa katettava ainoastaan odotettavissa olevat tappiot.
Jos yläraja kattaa myös odottamattomat tappiot, sen hinta olisi asetettava tasolle, joka vastaa katettavaa lisäriskiä.
Yläraja ei yleensä saisi olla suurempi kuin 35 prosenttia.
Rajaamattomia takauksia (takaukset, joille on määritetty takausosuus mutta ei ylärajaa) voidaan myöntää asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, ja niiden hinnoittelussa on otettava huomioon takauksen kattama lisäriski.
121.
Takauksen kesto olisi rajattava siten, että se on yleensä enintään 10 vuotta.
Tämä ei kuitenkaan vaikuta takauksen kattamien yksittäisten velkainstrumenttien maturiteettiin, joka voi olla pidempi.
Takausta on alennettava, jos rahoituksen välittäjä ei sisällytä salkkuun vähimmäismäärää sijoituksia tietyn ajanjakson aikana.
Käyttämättä jääneiden määrien osalta on edellytettävä luotonvarausmaksua.
Rahoituksen välittäjiä voidaan kannustaa saavuttamaan sovitut määrät käyttämällä esimerkiksi luotonvarausmaksuja, määrittelemällä palkkion laukaisevia saavutuksia tai asettamalla välitavoitteita.