DA
16.6.2022
28.
Den Europæiske Unions Tidende
L 161/93
Risikofinansieringsstøtte vil i henhold til disse retningslinjer ikke blive betragtet som forenelig med det indre marked, hvis den ydes til: a) kriseramte virksomheder som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte ikkefinansielle virksomheder (37).
Med henblik på disse retningslinjer vil SMV'er, som i en periode højst svarende til den støtteberettigelsesperiode, der er fastsat i den generelle gruppefritagelsesforordnings artikel 21, har haft aktiviteter på et hvilket som helst marked, og som er berettiget til risikofinansieringsinve­ steringer efter den valgte finansielle formidlers due diligence-undersøgelse, imidlertid ikke blive betragtet som kriseramte virksomheder, medmindre de er genstand for insolvensbehandling eller opfylder kriterierne i den nationale lovgivning for at være omfattet af kollektiv insolvensbehandling efter anmodning fra deres kreditorer b) virksomheder, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling efter en tidligere afgørelse fra Kommissionen, hvorved en støtte, der er ydet af den samme medlemsstat, er erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked.
29.
Kommissionen vil ikke anvende principperne i disse retningslinjer på støtte til eksportrelaterede aktiviteter over for tredjelande eller medlemsstater, dvs. støtte direkte forbundet med de eksporterede mængder, oprettelsen og driften af et distributionsnetværk eller andre løbende udgifter, der er forbundet med eksportaktiviteten, samt støtte betinget af anvendelsen af nationalt producerede frem for importerede produkter.
30.
Risikofinansieringsforanstaltninger indebærer ofte komplekse konstruktioner, som giver én gruppe økonomiske aktører (investorer) incitament til at stille risikofinansiering til rådighed for en anden gruppe aktører (støtteberettigede virksomheder).
Alt afhængigt af foranstaltningens udformning kan der være tale om statsstøtte til enten én af eller begge grupperne, også selv om de offentlige myndigheder måske kun har til hensigt at begunstige sidstnævnte gruppe.
Desuden involverer risikofinansieringsforanstaltninger normalt en eller flere finansielle formidlere, hvis status kan adskille sig fra den, som investorerne og de endelige støttemodtagere, hvori investeringerne foretages, har.
I sådanne tilfælde er det også nødvendigt at overveje, om den finansielle formidler kan anses for at modtage statsstøtte.
Enhver støtte til den finansielle formidler bør begrænses, ved at fordelen overføres til de endelige støttemodtagere som fastsat i disse retningslinjer.
Det forhold, at finansielle formidlere kan øge deres aktiver, og at deres forvaltere kan opnå en højere omsætning gennem deres provision, betragtes som en sekundær økonomisk virkning af støtteforanstaltningen og ikke som en fordel skabt af støtten til de finansielle formidlere eller deres forvaltere.
Hvis risikofinansieringsforanstaltningen er udformet således, at dens sekundære virkninger kanaliseres til identificerbare finansielle formidlere eller identificerbare grupper af finansielle formidlere, anses disse finansielle formidlere dog for at drage fordel af en indirekte støtte.
2.2.
Anmeldelsespligtig risikofinansieringsstøtte
31.
Medlemsstaterne skal i henhold til traktatens artikel 108, stk.
3, anmelde risikofinansieringsforanstaltninger, som: i) udgør statsstøtte i den i traktatens artikel 107, stk.
1, anvendte betydning (navnlig foranstaltninger, der ikke opfylder den markedsøkonomiske aktørtest (38) og falder uden for de minimis-forordningernes anvendelsesområde (39)) og ii) ikke opfylder alle betingelserne i den generelle gruppefritagelsesforordnings afdeling 3 (»Støtte til SMV'ers adgang til finansiering«).
Kommissionen vurderer disse foranstaltningers forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107, stk.
3, litra c).
Disse retningslinjer fokuserer på de risikofinansieringsforanstaltninger, der med størst sandsynlighed kunne anses for at være forenelige i henhold til traktatens artikel 107, stk.
3, litra c), med forbehold af en række betingelser, som beskrives nærmere i retningslinjernes afsnit 3.
Sådanne foranstaltninger falder ind under en af to kategorier.
32.
Den første kategori omfatter risikofinansieringsforanstaltninger rettet mod virksomheder, der ikke opfylder alle kravene til støtteberettigelse for så vidt angår risikofinansieringsstøtte, jf. den generelle gruppefritagelsesfor­ ordnings afdeling 3.
Denne kategori omfatter navnlig foranstaltninger rettet mod følgende virksomheder: a) små midcapselskaber b) innovative midcapselskaber c) SMV'er, der modtager den første risikofinansieringsinvestering efter at have været aktive på et hvilket som helst marked i en periode, der er længere end den støtteberettigelsesperiode, der er fastsat i den generelle gruppefri­ tagelsesforordnings artikel 21
(37) Meddelelse fra Kommissionen — Rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte ikkefinansielle virksomheder (EUT C 249 af 31.7.2014, s. 1).
(38) Jf.
fodnote 34.
(39) Jf.
fodnote 36.