BG
16.6.2022 г.
28.
Официален вестник на Европейския съюз
L 161/93
Помощите за рисково финансиране няма да се считат за съвместими с вътрешния пазар съгласно настоящите насоки, ако са отпуснати на: а) предприятия в затруднено положение съгласно определението в Насоките за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение; (37) независимо от това, за целите на настоящите насоки МСП, които са извършвали дейност на някой пазар за период не по-дълъг от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, които на базата на финансов и правен анализ от избрания финансов посредник отговарят на изискванията за инвестиции в рисково финансиране, няма да се смятат за предприятия в затруднено положение, освен ако са предмет на производство по несъстоятелност или ако отговарят на установените в националното им законодателство критерии за включването им в колективно производство по несъстоятелност по искане на техните кредитори; б) предприятия, които са обект на неизпълнено разпореждане за събиране вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощ, предоставена от същата държава членка, се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар.
29.
Комисията няма да прилага принципите в настоящите насоки по отношение на помощта за дейности, свързани с износ за трети държави или за държави членки, по-специално по отношение на помощ, която е пряко свързана с изнасяните количества, със създаването и с експлоатацията на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи, свързани с дейността по износ, както и по отношение на помощта, която зависи от преференциалното използване на местни пред вносни стоки.
30.
Мерките за рисково финансиране често включват комплексни структури, които създават стимули за дадена група икономически оператори (инвеститори) да предоставят рисково финансиране на друга група оператори (допустими предприятия).
В зависимост от това как е замислена мярката и дори ако намерението на публичните органи е да подпомогнат единствено втората група, е възможно от държавната помощ да се възползват предприятията на което и да е от нивата или и на двете нива.
Освен това мерките за рисково финансиране обикновено включват един или няколко финансови посредници, чийто статут може да е отделен от този на инвеститорите и на крайните бенефициери на инвестициите.
В такива случаи е необходимо също да се прецени дали финансовият посредник може да се разглежда като ползващ държавна помощ.
Всяка помощ за финансовия посредник следва да бъде ограничена, като предимството се прехвърля на крайните бенефициери, както е посочено в настоящите насоки.
Възможността финансовите посредници да увеличат своите активи, а техните управители — да постигнат по-голям оборот чрез комисионите си, се приема само за вторичен икономически ефект от мярката за помощ, а не предимство, осигурено чрез помощта за финансовите посредници или за управителите.
Ако обаче мярката за рисково финансиране е замислена така, че да насочва вторичните си ефекти към установими финансови посредници или установими групи от финансови посредници, ще се счита, че тези финансови посредници се възползват от непряко предимство.
2.2.
Помощ за рисково финансиране, която подлежи на уведомяване
31.
Съгласно член 108, параграф 3 държавите членки трябва да уведомят за мерки за рисково финансиране, които: i) представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора (по-специално мерките, които не отговарят на критерия за оператор в условията на пазарна икономика (38) и попадат извън приложното поле на регламентите de minimis (39)), и ii) не отговарят на всички условия, определени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване („Помощ за достъп до финансиране за МСП“).
Комисията ще извършва оценка на съвместимостта на тези мерки с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Настоящите насоки се концентрират върху онези мерки за рисково финансиране, за които има най-голяма вероятност да бъдат определени за съвместими с член 107, параграф 3, буква в) от Договора, при спазване на редица условия, които са обяснени по-подробно в раздел 3 от настоящите насоки.
Тези мерки попадат в една от двете категории.
32.
Първата категория включва мерките за рисково финансиране, насочени към предприятия, които не изпълняват всички изисквания за допустимост за помощта за рисково финансиране, предвидени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване.
Тази категория обхваща по-специално мерките, насочени към следните предприятия: а) малки дружества със средна капитализация; б) иновационни дружества със средна капитализация; в) МСП, които получават първоначалната инвестиция в рисково финансиране, докато са осъществявали дейност на който и да е пазар по-дълго от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване;
(37) Съобщение на Комисията „Насоки за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение“ (ОВ C 249, 31.7.2014 г., стр. 1).
(38) Вж. бележка под линия 34.
(39) Вж. бележка под линия 36.