3.6.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
L 152/53
(41)
Napriek tomu, že existujú zavedené normy zabezpečujúce účasť verejnosti na postupoch environmentálneho rozhodovania, ktoré sa v plnej miere vzťahujú na projekty spoločného záujmu, sú potrebné ďalšie opatrenia na základe tohto nariadenia, aby sa zabezpečila čo najvyššia úroveň transparentnosti a účasti verejnosti na všetkých príslušných otázkach v rámci postupu vydávania povolení pre projekty spoločného záujmu.
Ak sú predbežné konzultácie pred povoľovacím konaním už zahrnuté vo vnútroštátnych pravidlách podľa rovnakých alebo vyšších noriem ako v tomto nariadení, mali by sa stať nepovinnými a mali by zabrániť duplicite právnych požiadaviek.
(42)
Správne a koordinované uplatňovanie smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES (19) a 2011/92/EÚ (20) a podľa potreby Dohovoru Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (21) podpísaného 25. júna 1998 v Aarhuse (ďalej len „Aarhuský dohovor“) a Dohovoru o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho štátne hranice (22) podpísaného v Espoo 25. februára 1991 (ďalej len „Dohovor z Espoo“) by malo zabezpečiť harmonizáciu hlavných zásad posudzovania vplyvov na životné prostredie a klímu, a to aj v cezhraničnom kontexte.
Komisia vydala usmernenie na pomoc členským štátom pri určovaní vhodných legislatívnych a nelegislatívnych opatrení na zjednodušenie postupov posudzovania vplyvov energetickej infraštruktúry na životné prostredie a na zabezpečenie jednotného uplatňovania postupov posudzovania vplyvov na životné prostredie vyžadovaných podľa práva Únie pre projekty spoločného záujmu.
Členské štáty by mali koordinovať posudzovanie projektov spoločného záujmu a podľa možnosti zabezpečiť spoločné posúdenie.
Členské štáty by sa mali nabádať k tomu, aby si vymieňali najlepšie postupy a spoločne budovali administratívne kapacity na postupy vydávania povolení.
(43)
Je dôležité, aby sa zefektívnil a zlepšil postup vydávania povolení, pričom by sa mali súčasne v čo najväčšej miere a s náležitým ohľadom na zásadu subsidiarity rešpektovať vnútroštátne právomoci a postupy na budovanie novej energetickej infraštruktúry.
Vzhľadom na naliehavosť rozvoja energetických infraštruktúr by sa v rámci zjednodušenia postupov vydávania povolení mala stanoviť jednoznačná lehota, v ktorej majú príslušné orgány prijať rozhodnutie o výstavbe projektu.
Uvedená lehota by mala stimulovať efektívnejšie vymedzenie a vybavovanie konaní a za žiadnych okolností by nemala oslabiť prísne štandardy ochrany životného prostredia v súlade s environmentálnymi právnymi predpismi a účasť verejnosti.
V tomto nariadení by sa mali stanoviť maximálne lehoty.
Členské štáty sa však môžu usilovať o dosiahnutie kratších lehôt, ak je to možné, a najmä pokiaľ ide o projekty, ako sú inteligentné sústavy, ktoré si nemusia vyžadovať zložité povoľovacie procesy, ako je to v prípade prenosovej infraštruktúry.
Príslušné orgány by mali byť zodpovedné za zabezpečenie dodržiavania lehôt.
(44)
Členské štáty by mali mať možnosť, zahrnúť do komplexných rozhodnutí, ak je to vhodné, rozhodnutia prijaté v kontexte rokovaní s jednotlivými majiteľmi pôdy o udelení prístupu k majetku, jeho vlastníctve a práve na jeho obývanie, územné plánovanie, ktoré určuje všeobecné využívanie pôdy vymedzeného regiónu vrátane ďalšej zástavby, ako sú diaľnice, železnice, budovy a chránené prírodné oblasti, a ktoré sa nevykonáva na konkrétny účel plánovaného projektu a vydania povolení na prevádzku.
V súvislosti s postupmi vydávania povolení projekt spoločného záujmu by mal mať možnosť zahŕňať súvisiacu infraštruktúru, pokiaľ je podstatná na vybudovanie či fungovanie projektu.
Toto nariadenie, najmä ustanovenia o vydávaní povolení, účasti verejnosti a realizácii projektov spoločného záujmu, by sa malo uplatňovať bez toho, aby bolo dotknuté právo Únie a medzinárodné právo vrátane ustanovení o ochrane životného prostredia a zdravia ľudí a ustanovení prijatých podľa spoločnej rybárskej politiky a integrovanej námornej politiky, najmä smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/89/EÚ (23).
(45)
Náklady na rozvoj, výstavbu, prevádzku a údržbu projektov spoločného záujmu by vo všeobecnosti mali úplne hradiť používatelia infraštruktúry.
Rozdelením nákladov by sa malo zabezpečiť, aby koncoví používatelia neboli neprimerane zaťažení, najmä, ak by to mohlo viesť k energetickej chudobe.
Projekty spoločného záujmu by mali byť oprávnené na cezhraničné rozdelenie nákladov, ak by z hodnotenia dopytu na trhu alebo očakávaných účinkov na poplatky vyplynulo, že nemožno očakávať návratnosť nákladov prostredníctvom poplatkov, ktoré platia používatelia infraštruktúry.
(19) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30).
(20) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v.
EÚ L 26, 28.1.2012, s. 1).
(21) Ú. v.
EÚ L 124, 17.5.2005, s. 4. (22) Ú. v. ES C 104, 24.4.1992, s. 7.
(23) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/89/EÚ z 23. júla 2014, ktorou sa ustanovuje rámec pre námorné priestorové plánovanie (Ú. v.
EÚ L 257, 28.8.2014, s. 135).