L 152/46
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 6 3
klimato kaitos poveikio ir užtikrinti, kad skiriamas finansavimas atitiktų išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažėjimo trajektoriją ir užtikrinti klimato kaitai atsparią plėtrą.
2019 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino tikslą ne vėliau kaip 2050 m. užtikrinti Europos Sąjungos poveikio klimatui neutralumą, atsižvelgiant į Paryžiaus susitarimo tikslus;
(4)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 347/2013 (6) nustatytos transeuropinės energetikos infrastruktūros prioritetinių koridorių ir sričių įgyvendinimo nustatytu laiku ir jų sąveikos gairės siekiant Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) nustatytų energetikos politikos tikslų, kad būtų užtikrintas energijos vidaus rinkos veikimas, tiekimo saugumas ir konkurencingos energetikos rinkos Sąjungoje, skatinamas efektyvus energijos vartojimas bei taupymas ir naujų formų bei atsinaujinančiųjų išteklių energetikos plėtra ir energetikos tinklų jungtis.
Reglamentu (ES) Nr. 347/2013 nustatyta sistema, pagal kurią valstybės narės ir atitinkami suinteresuotieji subjektai bendradarbiauja regioniniu lygmeniu, kad sukurtų geriau sujungtus energetikos tinklus, siekiant sujungti regionus, kurie šiuo metu yra izoliuoti nuo Europos energetikos rinkų, stiprinti esamas bei propaguoti naujas tarpvalstybines jungtis ir padėti integruoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją.
Siekiant tų tikslų, Reglamentu (ES) Nr. 347/2013 prisidedama prie pažangaus, tvaraus bei integracinio augimo ir teikiama nauda visai Sąjungai konkurencingumo ir ekonominės, socialinės bei teritorinės sanglaudos požiūriu;
(5)
Reglamento (ES) Nr. 347/2013 vertinimas aiškiai parodė, kad sistema iš tiesų padėjo pagerinti valstybių narių tinklų integraciją, paskatinti energetikos prekybą ir taip prisidėjo prie Sąjungos konkurencingumo.
Bendro intereso projektai elektros energijos ir dujų srityse labai prisidėjo prie tiekimo saugumo.
Kiek tai susiję su dujomis, infrastruktūra dabar yra geriau sujungta, o tiekimo atsparumas nuo 2013 m. gerokai padidėjo.
Regioninis bendradarbiavimas regioninėse grupėse ir naudojantis tarpvalstybiniu sąnaudų paskirstymu yra svarbūs projektų įgyvendinimo veiksniai.
Tačiau daugeliu atvejų tarpvalstybinis sąnaudų paskirstymas nepadėjo mažinti projektų finansavimo trūkumo, kaip tai buvo numatyta.
Nors dauguma leidimų išdavimo procedūrų buvo sutrumpintos, kai kuriais atvejais procesas tebėra ilgas.
Finansinė parama pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę, sukurtą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1316/2013 (7), buvo svarbus veiksnys, nes dotacijomis tyrimams buvo prisidėta prie su projektais susijusios rizikos mažinimo ankstyvaisiais rengimo etapais, o dotacijomis darbams buvo remiami projektai, padedantys šalinti pagrindinius infrastruktūros trūkumus, kurių rinkos finansavimu nebuvo galima tinkamai pašalinti;
(6)
2020 m. liepos 10 d. rezoliucijoje dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių peržiūros (8) Europos Parlamentas paragino atlikti Reglamento (ES) Nr. 347/2013 peržiūrą, kurioje būtų atsižvelgiama visų pirma į Sąjungos 2030 m. energetikos ir klimato politikos ir jos 2050 m. poveikio klimatui neutralumo tikslus bei principą „svarbiausia – energijos vartojimo efektyvumas“;
(7)
transeuropinių energetikos tinklų politika yra pagrindinė energijos vidaus rinkos plėtojimo priemonė ir ji yra būtina Europos žaliojo kurso tikslams pasiekti.
Norint dar labiau sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ne vėliau kaip 2030 m. ir ne vėliau kaip 2050 m. užtikrinti poveikio klimatui neutralumą, Europai reikės labiau integruotos energetikos sistemos, kuri remiasi aukštesniu elektrifikavimo lygiu, grindžiamu papildomais atsinaujinančiaisiais bei mažo anglies dioksido pėdsako energijos ištekliais ir dujų sektoriaus dekarbonizavimu.
Įgyvendinant transeuropinių energetikos tinklų politiką galima užtikrinti, kad Sąjungos energetikos infrastruktūros plėtra būtų remiamas reikiamas energetikos perėjimas prie neutralaus poveikio klimatui, laikantis principo „svarbiausia – energijos vartojimo efektyvumas“ ir technologinio neutralumo, kartu atsižvelgiant į galimybes sumažinti išmetamą teršalų kiekį galutinio vartojimo etape.
Šia politika taip pat galima užtikrinti jungtis, energetinį saugumą, rinkos ir sistemų integraciją ir konkurenciją, kuri yra naudinga visoms valstybėms narėms, taip pat galima užtikrinti energiją už įperkamą kainą namų ūkiams ir įmonėms;
(6) 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (OL L 115, 2013 4 25, p. 39).
(7) 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1316/2013, kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 bei panaikinami reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr.
67/2010 (OL L 348, 2013 12 20, p. 129).
(8) OL C 371, 2021 9 15, p. 68.