2022.6.3.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 152/47
(8)
Jóllehet a 347/2013/EU rendelet célkitűzései nagyrészt továbbra is érvényesek, a transzeurópai energiahálózatra vonatkozó jelenlegi keret még nem teljes mértékben tükrözi az energiarendszernek az új politikai környezet eredményeként várható változásait és különösen az Unió 2030-ra vonatkozó továbbfejlesztett energia- és éghajlatpolitikai céljait, és az európai zöld megállapodásban foglalt, a klímasemlegesség 2050-re való elérésére vonatkozó célkitűzést.
Ezért a transzeurópai energiahálózatra vonatkozó szakpolitika felülvizsgált keretének egyéb szempontok mellett megfelelően kell tükröznie mind az éghajlatváltozás mérséklésére, mind az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó célkitűzéseket.
Az új politikai környezeten és célkitűzéseken túlmenően a technológia is gyors ütemben fejlődött az elmúlt évtizedben.
Ezt a fejlődést figyelembe kell venni az e rendelet hatálya alá tartozó energiainfrastruktúra-kategóriákban, a közös érdekű projektek kiválasztási kritériumaiban, valamint a kiemelt jelentőségű folyosók és területek esetében.
Ugyanakkor e rendelet rendelkezései – az EUMSZ 194. cikkének megfelelően – nem befolyásolhatják a tagállamok jogát az energiaforrások kiaknázására vonatkozó feltételek meghatározására, továbbá nem befolyásolhatják a tagállamok különböző energiaforrások közötti választását és energiaellátásuk általános szerkezetét.
(9)
A 2009/73/EK (9) és az (EU) 2019/944 (10) európai parlamenti és tanácsi irányelv előírja a belső energiapiac létrehozását.
Noha az említett piac megvalósítása terén számottevő előrelépés történt, még további javításokra van szükség, a meglévő energia-infrastruktúra jobb kihasználása, a növekvő mennyiségű megújuló energia integrálása, valamint a rendszerintegráció révén.
(10)
Az uniós energia-infrastruktúrát korszerűsíteni kell, hogy meg lehessen előzni a műszaki meghibásodásokat, és növelni lehessen az infrastruktúra e meghibásodásokkal, továbbá a természeti vagy ember okozta katasztrófákkal, az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásaival, valamint a biztonságot fenyegető veszélyekkel szembeni rezilienciáját, különös tekintettel a 2008/114/EK tanácsi irányelv (11) szerinti európai kritikus infrastruktúrákra.
(11)
Az Unió energia-infrastruktúrájának reziliensnek kell lennie az éghajlatváltozás elkerülhetetlen hatásaival szemben, amelyek a mérséklési erőfeszítések ellenére is várhatóan be fognak következni Európában.
Ezért alapvető fontosságú az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és az éghajlatváltozás mérséklésére, a rezilienciaépítésre, a katasztrófák megelőzésére és a felkészültségre irányuló erőfeszítések megerősítése.
(12)
A transzeurópai energia-infrastruktúra fejlesztése során – amennyiben ez technikailag lehetséges és a leghatékonyabb – figyelembe kell venni a meglévő infrastruktúra és berendezések átalakításának lehetőségét.
(13)
Az ellátás biztonsága, amely a 347/2013/EU rendelet elfogadása mögött meghúzódó egyik fő hajtóerő, jelentősen javult a közös érdekű projektek révén.
Ezenkívül a Bizottság „Az EU 2030-ra vonatkozó éghajlatvédelmi törekvésének fokozása – Beruházás a klímasemleges jövőbe az európai polgárok érdekében” című, 2020. szeptember 17-i közleményét kísérő hatásvizsgálata arra számít, hogy a földgáz fogyasztása jelentősen csökkenni fog, mivel annak olyan fogyasztása, amely esetében nem alkalmaznak kibocsátáscsökkentő technikákat, nem összeegyeztethető a karbonsemlegesség követelményével.
Másrészt a biogáz, a megújuló és alacsony szén-dioxidkibocsátású hidrogén, valamint a szintetikus gáz halmazállapotú tüzelőanyagok felhasználása a 2050-ig tartó időszakban várhatóan jelentősen emelkedni fog.
A gáz esetében az infrastruktúra már jelenleg is jobban összekapcsolt, és az ellátás rezilienciája 2013 óta jelentősen javult.
Az energiainfrastruktúra-tervezésben tükröződnie kell a földgázt illetően változó körülményeknek.
Ugyanakkor nem minden tagállam csatlakozik kellő mértékben az európai gázhálózathoz és különösen a szigeten fekvő tagállamok továbbra is jelentős kihívásokkal néznek szembe az ellátásbiztonság és az energetikai elszigeteltség szempontjából.
Bár a gázipari közös érdekű projektek 78 %-át várhatóan 2025-re üzembe helyezik, többjük jelentős késedelmet szenved, többek között az engedélyezéssel kapcsolatos problémák miatt.
E rendelet ezért nem érintheti hátrányosan azokat a közös érdekű projekteket, amelyek a hatálybalépésének napján még nem zárultak le.
Ezért azok a közös érdekű projektek, amelyek szerepelnek a közös érdekű projektek 347/2013/EU rendelet alapján létrehozott ötödik uniós listáján, és amelyek esetében az illetékes hatóság általi vizsgálat céljából a kérelmet elfogadták, az e rendelet hatálybalépésétől számított négy évig megtarthatják az engedélyezéssel összefüggő jogokat és kötelezettségeket.
(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/73/EK irányelve (2009. július 13.) a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 94. o.).
(10) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/944 irányelve (2019. június 5.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2012/27/EU irányelv módosításáról (HL L 158., 2019.6.14., 125. o.).
(11) A Tanács 2008/114/EK irányelve (2008. december 8.) az európai kritikus infrastruktúrák azonosításáról és kijelöléséről, valamint védelmük javítása szükségességének értékeléséről (HL L 345., 2008.12.23., 75. o.).