L 152/46
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.6.3.
alkalmazkodjunk az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásaihoz, és hogy a pénzügyi források áramlása összhangban álljon az üvegházhatású gázok alacsonyabb szintű kibocsátására és az éghajlatváltozással szembeni reziliencia fejlesztésére irányuló erőfeszítésekkel.
2019. december 12-én az Európai Tanács jóváhagyta azt a célkitűzést, hogy a Párizsi Megállapodás célkitűzéseivel összhangban az Európai Unió 2050-ig klímasemlegessé váljon.
(4)
A 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) iránymutatásokat állapít meg a transzeurópai energiainf­ rastruktúra kiemelt jelentőségű folyosói és területei időben történő kiépítéséhez és kölcsönös átjárhatóságához az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (EUMSZ) foglalt energiapolitikai célok elérése érdekében azzal a céllal, hogy biztosítsa a belső piac működését, az energiaellátás biztonságát és a versenyképes energiapiacokat az Unióban, előmozdítsa az energiahatékonyságot és az energiatakarékosságot, valamint az új és megújuló energiaformák fejlesztését, és előmozdítsa az energiahálózatok összekapcsolását.
A 347/2013/EU rendelet keretet hoz létre a tagállamok és az érintett érdekelt felek számára, hogy egy regionális környezetben együtt dolgozzanak a jobban összekapcsolt energiahálózatok kifejlesztésén azzal a céllal, hogy elősegítsék az európai energiapiacoktól jelenleg elszigetelt régiók bekapcsolását, a meglévő határokon átnyúló hálózati összekapcsolódások erősítését és a határokon átnyúló új hálózati összekapcsolódások előmozdítását, továbbá a megújuló energiák integrálását.
E célkitűzések támogatásával a 347/2013/EU rendelet hozzájárul az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedéshez, és a versenyképesség, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohézió terén előnyöket biztosít az Unió egésze számára.
(5)
A 347/2013/EU rendelet értékelése egyértelműen bebizonyította, hogy a keret hatékonyan javította a tagállami hálózatok integrációját, ösztönözte az energiakereskedelmet, és ezáltal hozzájárult az Unió versenyképességéhez.
A villamos energiával és a gázzal kapcsolatos közös érdekű projektek jelentősen hozzájárultak az ellátás biztonságához.
A gáz esetében az infrastruktúra már jelenleg is jobban összekapcsolt, és az ellátás rezilienciája 2013 óta jelentősen javult.
A regionális csoportokban és a határokon átnyúló költségmegosztás révén megvalósuló regionális együttműködés fontos szerepet játszik a projektek megvalósításában.
Sok esetben azonban – az erre irányuló szándék ellenére – a határokon átnyúló költségmegosztás nem eredményezte a projektek finanszírozási hiányának csökkentését.
Noha az engedélyezési eljárások többsége lerövidült, bizonyos esetekben az eljárás továbbra is hosszadalmas.
Az 1316/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (7) létrehozott Hálózatfinan­ szírozási Eszközön keresztül nyújtott pénzügyi támogatás lényeges tényező volt, mert a tanulmányokhoz nyújtott támogatások a fejlesztés korai szakaszában segítették a projekteket a kockázatok csökkentésében, míg a kivitelezésre nyújtott támogatások olyan kulcsfontosságú szűkületekkel foglalkozó projekteket támogattak, amelyeket a piaci finanszírozás nem tudott kielégítően kezelni.
(6)
A transzeurópai energiaipari infrastruktúráról szóló rendelet felülvizsgálatáról szóló, 2020. július 10-i állásfoglalásában (8) az Európai Parlament a 347/2013/EU rendelet felülvizsgálatára szólított fel, figyelembe véve különösen az Unió 2030-ra vonatkozó energia- és éghajlat-politikai céljait és a 2050-ig elérendő klímasemlegességi célkitűzését, valamint az „első az energiahatékonyság” elvét.
(7)
A transzeurópai energiahálózatra vonatkozó szakpolitika központi eszköz a belső energiapiac fejlesztésében, és arra szükség van az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez.
Ahhoz, hogy 2030-ig magasabb üvegházhatá­ súgázkibocsátás-csökkentést lehessen elérni, legkésőbb 2050-re pedig megvalósuljon a klímasemlegesség, Európának integráltabb energiarendszerre lesz szüksége, a további megújuló és alacsony szén-dioxid-kibocsátású erőforrásokon alapuló magasabb szintű villamosításra és a gázszektor dekarbonizációjára támaszkodva.
A transzeurópai energiahálózatra vonatkozó szakpolitika biztosíthatja, hogy az Unió energia-infrastruktúrájának fejlesztése – az „első az energiahatékonyság” elvével és a technológiasemlegességgel összhangban – támogassa a klímasemlegesség megvalósításához szükséges energetikai átalakulást, figyelembe véve ugyanakkor a végfelhasz­ nálásban rejlő kibocsátáscsökkentési potenciált.
Emellett biztosíthatja a rendszerösszeköttetéseket, az energiabiz­ tonságot, a piaci és rendszerintegrációt, valamint a valamennyi tagállam javát szolgáló versenyt, továbbá megfizethető áron biztosíthatja az energiát a háztartások és a vállalkozások számára.
(6) Az Európai Parlament és a Tanács 347/2013/EU rendelete (2013.
április 17.) a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról (HL L 115., 2013.4.25., 39. o.).
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 1316/2013/EU rendelete (2013. december 11.) az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz létrehozásáról, a 913/2010/EU rendelet módosításáról és a 680/2007/EK és 67/2010/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 348., 2013.12.20., 129. o.).
(8) HL C 371., 2021.9.15., 68. o.