L 152/50
ET
Euroopa Liidu Teataja
3.6.2022
avamere ja maismaa elektrivõrkude pikaajalise planeerimise ja arendamise koordineerimisega.
Eelkõige tuleks avamere taristu planeerimisel minna projektipõhiselt lähenemisviisilt üle kooskõlastatud terviklikule lähenemisviisile, millega tagatakse lõimitud avamerevõrkude kestlik areng kooskõlas iga merepiirkonna avamere taastuvenergia potentsiaaliga, keskkonnakaitse ja muude mere kasutusviisidega.
Lähenemisviis peaks põhinema liikmesriikide vabatahtlikul koostööl.
Liikmesriigid peaksid ka edaspidi vastutama oma territooriumiga seotud ühishuviprojektide ja nendega seotud kulude heakskiitmise eest.
(23)
Asjaomastel liikmesriikidel peaks olema võimalik hinnata taastuvenergia esmatähtsate avamerevõrgu koridoride tulu ja kulusid ning teha esialgne kulude jagamise analüüs esmatähtsate avamerevõrgu koridoride tasandil, et toetada ühiseid poliitilisi kohustusi avamere taastuvenergia arendamiseks.
Komisjon peaks koos liikmesriikide, asjaomaste ülekandevõrguettevõtjate ja riiklike reguleerivate asutustega töötama välja suunised lõimitud avamerevõrgu arengukavade kasutuselevõtuks konkreetsete kulude-tulude ja kulude jagamise kohta, mis peaks võimaldama liikmesriikidel teha asjakohast hindamist.
(24)
Kogu liitu hõlmavate kümneaastaste võrgu arengukavade koostamine, mis on elektri- ja gaasikategooriatega seotud ühishuviprojektide kindlaksmääramise alus, on osutunud tõhusaks.
Kuigi Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustikel (ENTSO-E) ja Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustikel (ENTSOG) ning ülekandevõr­ guettevõtjatel on protsessis oluline roll, on protsessi usaldusväärsuse suurendamiseks vaja suuremat kontrolli, eelkõige seoses tulevikustsenaariumide kindlaksmääramisega, pikaajaliste taristulünkade ja kitsaskohtade kindlakste­ gemisega ning üksikute projektide hindamisega.
Seetõttu peaks Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametil (edaspidi „koostööamet“) ja komisjonil olema sõltumatu valideerimise vajaduse tõttu protsessis suurem roll, sealhulgas kogu liitu hõlmavate kümneaastaste võrgu arengukavade koostamise protsessis vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustele (EÜ) nr 715/2009 (14) ning (EL) 2019/943 (15).
Kogu liitu hõlmavate kümneaastaste võrgu arengukavade koostamisse peaks andma objektiivse ja teaduspõhise panuse sõltumatu teadusasutus, näiteks kliimamuutusi käsitlev Euroopa teadusnõukogu, ning seda tuleks korraldada kõige tõhusamal viisil.
(25)
ENTSO-E ja ENTSOG peaksid kogu liitu hõlmavate kümneaastaste võrgu arengukavade vastuvõtmisele eelnenud ülesannete täitmisel korraldama ulatusliku konsultatsiooniprotsessi, kuhu on kaasatud kõik asjaomased sidusrühmad.
Konsultatsioon peaks olema avatud ja läbipaistev ning see tuleks korraldada õigeaegselt, et sidusrühmadelt oleks võimalik saada tagasisidet kogu liitu hõlmavate kümneaastaste võrgu arengukavade põhietappide ettevalmistamisel, nagu stsenaariumide väljatöötamine, taristu puuduste tuvastamine ning kuludetulude analüüsi metoodika projektide hindamiseks.
ENTSO-E ja ENTSOG peaksid võtma sidusrühmadelt konsultat­ sioonide käigus saadud sisendit igakülgselt arvesse ning selgitama, kuidas nad seda arvesse võtsid.
(26)
Kooskõlas 2020. aasta energiataristu foorumi järeldustega on vaja tagada, et kõiki asjaomaseid sektoreid, nagu gaasi-, elektri- ja transpordisektor, võetakse arvesse kõigi maismaa- ja avamere-, ülekande- ja jaotustaristute kavandamis­ protsessides terviklikust vaatepunktist.
Selleks et täita Pariisi kliimakokkulepet ning saavutada liidu 2030. aasta kliimaeesmärgid, 2040. aasta avamereenergia arengueesmärgid ja kooskõlas liidu eesmärgiga saavutada hiljemalt 2050. aastaks kliimaneutraalsus, peaks üleeuroopaliste energiavõrkude raamistik tuginema arukamale, integreeritumale, pikaajalisemale ja optimeeritumale nn ühtse energiasüsteemi vaatepunktile, võttes kasutusele raamistiku, mis võimaldab taristu kavandamist mitmesugustes sektorites paremini koordineerida ja loob võimaluse optimaalselt integreerida mitmesuguseid sidumislahendusi, mis hõlmavad eri taristute vahelisi erinevaid võrguelemente.
Seda tuleks tagada järk-järgult lõimitud mudeli väljatöötamisega, mis võimaldab ühtsetel eeldustel põhinevate ühe sektori metoodikate sidusust ja kajastab vastastikust sõltuvust.
(14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 715/2009 maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1775/2005 (ELT L 211, 14.8.2009, lk 36).
(15) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/943, milles käsitletakse elektrienergia siseturgu (ELT L 158, 14.6.2019, lk 54).