3.6.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 152/45
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2022/869 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 30 май 2022 година относно указания за трансевропейската енергийна инфраструктура, за изменение на регламенти (ЕО) № 715/2009, (ЕС) 2019/942 и (ЕС) 2019/943 и на директиви 2009/73/ЕО и (ЕС) 2019/944 и за отмяна на Регламент (ЕС) № 347/2013
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1), като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2), в съответствие с обикновената законодателна процедура (3), като имат предвид, че: (1)
В своето съобщение от 11 декември 2019 г., озаглавено „Европейският зелен пакт“ (наричано по-нататък „Европейският зелен пакт“), Комисията определи нова стратегия за растеж, която има за цел превръщането на Съюза в справедливо и благоденстващо общество с модерна, ресурсно ефективна и конкурентоспособна икономика, в която най-късно до 2050 г. целта за неутралност по отношение на климата ще бъде постигната и в която икономическият растеж няма да зависи от използването на ресурсите.
В своето съобщение от 17 септември 2020 г., озаглавено „Засилване на европейската амбиция в областта на климата за 2030 г.
Инвестиция в неутрално по отношение на климата бъдеще в полза на нашите граждани“, Комисията предложи да се увеличи целта за намаляване на емисиите на парникови газове до най-малко 55 % до 2030 г.
Тази амбиция беше одобрена от Европейския съвет на 11 декември 2020 г., като в оценката на въздействието, придружаваща посоченото съобщение, се потвърждава, че енергийният микс на бъдещето ще бъде много различен от днешния, и се обосновава необходимостта от преглед и ако е необходимо — от преразглеждане на енергийното законодателство.
Настоящите инвестиции в енергийна инфраструктура определено са недостатъчни за трансформиране и изграждане на енергийната инфраструктура на бъдещето.
Това означава също така, че инфраструктурата трябва да способства за осъществяването на енергийния преход в Европа, включващ бърза електрификация, увеличаване на производството на електроенергия от възобновяеми източници и без употребата на изкопаеми горива, увеличаване на употребата на възобновяеми и нисковъглеродни газове, интеграция на енергийната система и по-широко внедряване на иновативни решения.
(2)
Настоящата обвързваща цел на равнището на Съюза за поне 32-процентен дял на електроенергията от възобновяеми източници в крайното потребление на енергия до 2030 г. и за водеща цел на равнището на Съюза за енергийна ефективност от поне 32,5 % ще бъде преразгледана като част от още по-голяма амбиция на Съюза, заложена в Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейският парламент и на Съвета (4) и в Европейския зелен пакт.
(3)
В Парижкото споразумение, прието съгласно Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (5) („Парижкото споразумение“), е определена дългосрочна цел увеличението на средната температура в световен мащаб да се задържи значително под 2 °C спрямо прединдустриалните равнища и да се положат усилия да се ограничи повишаването на температурата до 1,5 °C над прединдустриалните равнища, като наред с това се подчертава важността на
(1) ОВ C 220, 9.6.2021 г., стр. 51. (2) ОВ C 440, 29.10.2021 г., стр. 105.
(3) Позиция на Европейския парламент 5 април 2022 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и Решение на Съвета от 16 май 2022 г. (4) Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2021 г. за създаване на рамката за постигане на неутралност по отношение на климата и за изменение на регламенти (ЕО) No 401/2009 и (ЕС) 2018/1999 (Европейски закон за климата) (ОВ L 243, 9.7.2021 г., стр. 1).
(5) ОВ L 282, 19.10.2016 г., стр. 4.