23.5.2022
5.
SL
Uradni list Evropske unije
L 144/87
Presoja vpliva okoljskega odtisa Ko je popis življenjskega kroga pripravljen, je treba izvesti presojo vpliva okoljskega odtisa (54) , da se izračuna okoljska uspešnost izdelka, pri čemer se uporabijo vse kategorije in modeli vpliva okoljskega odtisa.
Presoja vpliva okoljskega odtisa vključuje štiri faze: klasifikacijo karakterizacijo, normalizacijo in ponderiranje.
Rezultate študije okoljskega odtisa izdelkov je treba izračunati in navesti v poročilu okoljskega odtisa izdelkov kot rezultate karakterizacije ter normalizirane in ponderirane rezultate za vsako kategorijo vpliva okoljskega odtisa in kot enoten skupni rezultat na podlagi faktorjev ponderiranja iz oddelka 6.5.2.2.
Rezultate je treba navesti za (i) celotni življenjski krog in (ii) celotni življenjski krog brez faze uporabe.
5.1
Klasifikacija in karakterizacija
5.1.1
K l a s i f i k a c ij a Klasifikacija pomeni dodelitev vhodnih/izhodnih materialov/virov energije, navedenih v popisu življenjskega kroga, ustrezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
V fazi klasifikacije se na primer vsi vhodni/izhodni tokovi, ki povzročajo emisije toplogrednih plinov, dodelijo kategoriji „podnebne spremembe“.
Podobno se vhodni/izhodni tokovi, ki povzročajo emisije snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, dodelijo kategoriji „tanjšanje ozonskega plašča“.
V nekaterih primerih lahko vhodni ali izhodni tok prispevata k več kategorijam vpliva okoljskega odtisa (klorofluoroogljikovodiki (CFC) na primer prispevajo k podnebnim spremembam in tanjšanju ozonskega plašča).
Pomembno je, da so podatki izraženi glede na sestavne dele, za katere so na voljo karakterizacijski faktorji (glej naslednji oddelek).
Podatke o sestavljenem gnojilu NPK je treba na primer razčleniti in razvrstiti glede na vsebovane deleže N, P in K, saj vsak sestavni element prispeva k drugi kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
V praksi je mogoče velik del podatkov popisa življenjskega kroga pridobiti iz obstoječih javnih ali komercialnih zbirk podatkov popisa življenjskega kroga, v katerih je bila klasifikacija podatkov že opravljena.
V takih primerih je treba zagotoviti (na primer s strani izvajalca), da klasifikacija in z njo povezane poti presoje vpliva okoljskega odtisa izpolnjujejo zahteve metode okoljskega odtisa izdelkov.
Vse vhodne/izhodne tokove, evidentirane med pripravo popisa okoljskega odtisa, je treba dodeliti kategorijam vpliva okoljskega odtisa, h katerim prispevajo, pri čemer je treba uporabiti podatke o klasifikaciji, ki jih da na voljo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (55).
Podatke je treba kot del klasifikacije popisa življenjskega kroga izraziti glede na sestavne dele, za katere so na voljo karakterizacijski faktorji, kolikor je to mogoče.
5.1.2
K a r a k te r i z a c i j a Karakterizacija pomeni izračun obsega prispevka posameznega razvrščenega vhodnega in izhodnega toka k ustreznim kategorijam vpliva okoljskega odtisa in zbiranje prispevkov znotraj posamezne kategorije.
Izvede se tako, da se vrednosti iz popisa življenjskega kroga pomnožijo s karakterizacijskim faktorjem, ki ustreza posamezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
Karakterizacijski faktorji so specifični za določeno snov ali določeni vir.
Predstavljajo intenzivnost vpliva snovi glede na skupno referenčno snov za kategorijo vpliva okoljskega odtisa (kazalnik kategorije vpliva).
Pri izračunu vplivov na podnebne spremembe so na primer vse emisije toplogrednih plinov, navedene v popisu življenjskega kroga, ponderirane glede na intenzivnost vpliva ogljikovega dioksida, ki je referenčna snov za to kategorijo.
Tako se omogoči združevanje potencialnih vplivov in njihovo izražanje glede na enotno ekvivalentno snov (v tem primeru ekvivalenti CO2) za posamezno kategorijo vpliva okoljskega odtisa.
Vsem razvrščenim vhodnim/izhodnim tokovom v posamezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa je treba dodeliti karakterizacijske faktorje, ki pomenijo prispevek k posamezni kategoriji glede na enoto vhodnega/izhodnega toka, pri čemer je treba uporabiti navedene karakterizacijske faktorje (56).
Nato je treba za vsako kategorijo vpliva okoljskega odtisa izračunati rezultate presoje vpliva okoljskega odtisa, in sicer tako, da se količina vsakega vhodnega/izhodnega toka pomnoži s karakterizacijskim faktorjem zadevnega toka in da se prispevki vseh vhodnih/izhodnih tokov v posamezni kategoriji seštejejo v enotno merilo, ki je izraženo kot ustrezne referenčne enote.
(54) Presoja vpliva okoljskega odtisa ni namenjena nadomestitvi drugih (regulativnih) metod, ki imajo drugačna področje uporabe in cilj, kot so ocena tveganja (za okolje), presoja vplivov na okolje, specifična za določeno območje, ali zdravstveni in varnostni predpisi na ravni izdelka ali povezani z varnostjo na delovnem mestu.
Presoja vpliva okoljskega odtisa zlasti ni namenjena napovedovanju, ali bodo na določeni lokaciji ob določenem času preseženi pragi in se bodo pojavili dejanski vplivi.
Nasprotno, opisuje obstoječe pritiske na okolje.
Tako se presoja vpliva okoljskega odtisa dopolnjuje z drugimi preizkušenimi orodji in dodaja vidik življenjskega kroga.
(55) http://eplca.jrc.ec.europa.eu/LCDN/developerEF.xhtml.
(56) Na voljo na spletnem naslovu http://eplca.jrc.ec.europa.eu/LCDN/developerEF.xhtml.