SL
23.5.2022
Uradni list Evropske unije
L 144/69
Za zaloge ogljika v tleh: emisije ogljika iz tal je treba vključiti in jih modelirati pod to podkategorijo (npr. iz riževih polj).
Emisije ogljika iz tal, ki izhajajo iz nadzemnih ostankov (razen iz avtohtonih gozdov), kot je uporaba ostankov ali slame iz neavtohtonih gozdov, je treba modelirati pod podkategorijo 2.
Vnos ogljika v tla (akumulacija) je treba izključiti iz rezultatov, na primer iz travišč ali izboljšanega gospodarjenja z zemljišči s tehnikami obdelovanja tal ali drugimi sprejetimi ukrepi gospodarjenja, povezanimi s kmetijskimi zemljišči.
Shranjevanje ogljika v tleh se lahko vključi v študijo okoljskega odtisa izdelkov kot dodatne okoljske informacije le, če je predloženo dokazilo.
Če zakonodaja vsebuje drugačne zahteve glede modeliranja za sektor, kot je sklep EU o obračunavanju toplogrednih plinov iz leta 2013 (41), ki določa, kako se obračunavajo zaloge ogljika, ga je treba modelirati v skladu z ustrezno zakonodajo in navesti pod dodatnimi okoljskimi informacijami.
4.4.11
Nadomestila Izraz „nadomestilo“ se pogosto uporablja v povezavi z dejavnostmi tretjih oseb na področju zmanjševanja emisij toplogrednih plinov, kot so regulirane sheme v okviru Kjotskega protokola (mehanizem čistega razvoja; skupno izvajanje), novi mehanizmi, obravnavani v okviru pogajanj o sistemih trgovanja z emisijami iz člena 6 Pariškega sporazuma ali prostovoljne sheme.
Nadomestila so zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, ki se uporabljajo kot izravnava (tj. nadomestilo) za emisije toplogrednih plinov na drugih področjih, na primer s ciljem doseganja prostovoljnega ali obveznega cilja ali mejne vrednosti v zvezi z emisijami toplogrednih plinov.
Nadomestila so izračunana glede na izhodišče, ki predstavlja hipotetični scenarij za količino emisij v primeru odsotnosti projekta za zmanjšanje emisij, na podlagi katerega bi bila nadomestila izvedena.
Primeri so poravnava emisij ogljika na podlagi mehanizma čistega razvoja, dobropisi za ogljik in druga zunajsistemska nadomestila.
Nadomestila ne smejo biti vključena v presojo vpliva študije okoljskega odtisa izdelkov, temveč je treba o njih poročati ločeno v okviru dodatnih okoljskih informacij.
4.5
Obravnavanje večfunkcionalnih postopkov Če postopek ali objekt opravlja več kot eno funkcijo, tj. zagotavlja več vrst blaga in/ali storitev („soizdelkov“), je „večfunkcionalen“.
V teh primerih je treba vse vhodne tokove in emisije, povezane s postopkom, načelno porazdeliti med zadevni izdelek in druge soizdelke.
Sisteme, pri katerih se uporabljajo večfunkcionalni postopki, je treba modelirati v skladu s hierarhijo odločanja, opisano v nadaljevanju.
Posebne zahteve glede dodelitve iz drugih oddelkov te metode vedno prevladajo nad tistimi, ki so navedene v tem oddelku (npr. oddelki 4.4.2 o električni energiji, 4.4.3 o prevozu, 4.4.10 o emisijah toplogrednih plinov ali 4.5.1 o dejavnostih klavnic).
Hierarhija odločanja 1)
Nadaljnja razdelitev ali razširitev sistema
V skladu s standardom EN ISO 14044:2006 bi bilo treba, kadar je mogoče, uporabiti nadaljnjo razdelitev ali razširitev sistema, da se prepreči dodelitev.
Nadaljnja razdelitev pomeni razčlenitev večfunkcionalnih postopkov ali objektov z namenom osamitve vhodnih tokov, ki so neposredno povezani s posameznim izhodnim tokom postopka ali objekta.
Razširitev sistema pomeni širjenje sistema z vključitvijo dodatnih funkcij v zvezi s soizdelki.
Najprej je treba preučiti, ali je mogoče nadalje razdeliti ali razširiti analizirani postopek.
Kadar je mogoča nadaljnja razdelitev, je treba podatke popisa zbrati le za tiste postopke enote, ki jih je mogoče neposredno pripisati (42) zadevnim izdelkom/storitvam.
Če je sistem mogoče razširiti, je treba v analizo vključiti dodatne funkcije, pri čemer je treba rezultate navesti za razširjen sistem kot celoto in ne le za posamezen soizdelek.
2)
Dodelitev na podlagi ustrezne temeljne fizične povezave
Če ni mogoče uporabiti nadaljnje razdelitve ali razširitve sistema, bi bilo treba uporabiti dodelitev: vhodne in izhodne tokove sistema bi bilo treba porazdeliti med različne izdelke ali funkcije sistema ob upoštevanju ustrezne temeljne fizične povezave med njimi (standard ISO 14044:2006).
(41) Sklep št.
529/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o pravilih za obračunavanje emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki nastanejo pri dejavnostih v zvezi z rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom, ter informacijah o ukrepih v zvezi s temi dejavnostmi (UL L 165/80).
(42) Neposredno pripisljiv se nanaša na postopek, dejavnost ali vpliv znotraj opredeljene meje sistema.