23.5.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 144/261
2) Alocare bazată pe o relație fizică subiacentă relevantă În cazul în care nu este posibilă aplicarea subdivizării sau a extinderii sistemului, ar trebui să se aplice alocarea: intrările și ieșirile sistemului ar trebui împărțite între diferitele produse sau funcții ale acestuia în așa fel încât să reflecte relațiile fizice subiacente relevante dintre acestea (EN ISO 14044:2006).
Alocarea bazată pe o relație fizică subiacentă relevantă se referă la împărțirea fluxurilor de intrare și de ieșire ale unui proces sau ale unei instalații multifuncționale în conformitate cu o relație fizică relevantă și cuantificabilă dintre intrările în proces și ieșirile de co-produse (de exemplu, o proprietate fizică a intrărilor și ieșirilor care este relevantă pentru funcția furnizată de co-produsul de interes).
Alocarea bazată pe o relație fizică poate fi modelată prin utilizarea înlocuirii directe în cazul în care este posibilă identificarea unui produs care este direct înlocuit.
Pentru a demonstra fiabilitatea efectului de înlocuire directă, utilizatorul metodei OEF trebuie să dovedească faptul că (1) există un efect de înlocuire direct, care poate fi demonstrat empiric ȘI (2) este posibilă modelarea produsului înlocuit și scăderea ICV într-un mod direct reprezentativ: dacă sunt îndeplinite ambele condiții, se modelează efectul înlocuirii.
Sau pentru a aloca intrările/ieșirile pe baza altei relații fizice subiacente relevante care leagă intrările și ieșirile de funcția furnizată de sistem, utilizatorul metodei OEF trebuie să demonstreze că este posibilă definirea unei relații fizice relevante prin care să se aloce fluxurile atribuibile furnizării funcției definite a sistemului-produs: dacă această condiție este îndeplinită, utilizatorul metodei OEF poate realiza alocarea pe baza acestei relații fizice.
3) Alocare bazată pe alt tip de relație Ar putea fi posibilă alocarea pe baza altui tip de relație.
De exemplu, alocarea economică se referă la alocarea intrărilor și ieșirilor aferente proceselor multifuncționale la ieșirile co-produsului în mod proporțional cu valorile lor relative de piață.
Prețul de piață al co-funcțiilor ar trebui să se refere la condiția specifică și la punctul în care sunt produse co-produsele.
În orice caz, pentru a asigura, pe cât posibil, reprezentativitatea fizică a rezultatelor OEF, trebuie furnizată o justificare clară pentru renunțarea la 1) și 2) și selectarea unei anumite reguli de alocare în etapa 3).
Alocarea bazată pe alt tip de relație poate fi abordată în unul dintre următoarele moduri alternative: (i) Poate fi identificat un efect de înlocuire indirectă (47) și produsul înlocuit poate fi modelat, iar inventarul scăzut într-un mod rezonabil de reprezentativ?
Dacă da (adică ambele condiții sunt verificate), se modelează efectul înlocuirii indirecte.
(ii) Este posibilă alocarea fluxurilor de intrări/ieșiri între produse și funcții pe baza altor tipuri de relații economice (de exemplu, valoarea economică relativă a co-produselor)?
Dacă da, se alocă produsele și funcțiile pe baza relației identificate.
Formula amprentei circulare (a se vedea secțiunea 4.4.8.1) oferă abordarea care trebuie folosită pentru a estima emisiile globale care rezultă dintr-un anumit proces ce presupune reciclare și/sau valorificare energetică.
De asemenea, acestea se referă și la fluxurile de deșeuri generate în cadrul limitelor sistemului.
4.5.1
A l o c a r e a î n z o o te h n i e Prezenta secțiune oferă instrucțiuni cu privire la modul de abordare a aspectelor specifice legate de modelarea fermelor, a abatoarelor și a ecarisajului pentru bovine, porcine, ovine și caprine.
În special, sunt furnizate instrucțiuni cu privire la: 1.
alocarea sarcinilor în amonte la nivel de fermă între ieșirile din fermă; 2. alocarea sarcinilor în amonte (legate de animale vii) la nivel de abator între ieșirile din abator.
(47) Înlocuirea indirectă are loc atunci când un produs este înlocuit, dar nu se știe exact cu care produse.