23.5.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 144/245
În anumite cazuri, utilizarea unui produs poate influența impactul altui produs asupra mediului, astfel cum este descris în exemplele de mai jos: (a) Cartușul de toner nu este „responsabil” pentru hârtia pe care o imprimă.
Cu toate acestea, dacă un cartuș de toner refabricat funcționează mai puțin eficient și generează pierderi de hârtie mai mari în comparație cu un cartuș original, se impun a fi avute în vedere pierderile suplimentare de hârtie.
În acest caz, pierderea hârtiei este un proces dependent de produs în cadrul etapei de utilizare a unui cartuș refabricat.
(b) Consumul de energie în timpul etapei de utilizare a bateriei/sistemului de încărcare a bateriilor nu este legat de cantitatea de energie stocată și eliberată de baterie.
Acesta se referă numai la pierderea de energie la fiecare ciclu de încărcare, care poate fi cauzată de sistemul de încărcare sau de pierderile interne ale bateriei.
În aceste cazuri, produsului ar trebui să i se aloce numai activitățile și procesele suplimentare (de exemplu, hârtie și energie pentru cartușul de toner refabricat, respectiv pentru baterie).
Metoda de alocare implică preluarea în sistem a tuturor produselor asociate (în acest caz, hârtie și energie) și alocarea consumului excedentar al acestor produse asociate produsului considerat responsabil pentru acest surplus.
Acest aspect presupune definirea unei valori de referință a consumului pentru fiecare produs asociat (de exemplu, energie și materiale), care se referă la consumul minim esențial pentru asigurarea funcției.
Consumul care depășește această valoare de referință (delta) va fi apoi alocat produsului (denumită „metoda Delta”) (32).
Această abordare trebuie utilizată exclusiv în scopul de a crește impactul și de a contabiliza consumul suplimentar peste valoarea de referință.
Pentru a defini situația de referință, se iau în considerare următoarele, dacă sunt disponibile: (a) reglementările aplicabile produsului în cauză; (b) standarde sau standarde armonizate; (c) recomandările producătorilor sau ale organizațiilor de producători; (d) utilizarea acordurilor stabilite prin consens în cadrul grupurilor de lucru sectoriale.
Utilizatorul metodei OEF are libertatea de a decide ce abordare se adoptă și trebuie să descrie abordarea aplicată în raportul OEF (abordarea funcției principale sau abordarea delta).
4.4.7.2.
Modelarea pentru etapa de utilizare Anexa IV partea D furnizează date implicite care trebuie utilizate pentru a modela activitățile din etapa de utilizare.
Dacă sunt disponibile, ar trebui utilizate date mai adecvate, care trebuie să aibă un caracter transparent și să fie justificate în raportul OEF.
4.4.8.
Modelarea conținutului reciclat și a scoaterii din uz Conținutul reciclat și scoaterea din uz trebuie modelate utilizând formula amprentei circulare (CFF) în etapa ciclului de viață în care are loc activitatea.
Următoarele secțiuni descriu formula și parametrii care trebuie utilizați și modul în care se impune aplicarea acestora în cazul produselor finite și al produselor intermediare (secțiunea 4.4.8.12).
4.4.8.1.
F o r m u l a a m p r e n t e i c i r c u la r e ( C F F ) Formula amprentei circulare este o combinație de „material + energie + eliminare”, și anume: Ecuația 3 Formula amprentei circulare (CFF)
(32) Specificații pentru elaborarea și revizuirea normelor privind categoriile de produse (10.12.2014), ADEME.