2022.5.23.
4.4.1.3.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 144/37
Átlagolási adatok A termesztési adatokat olyan időtartam során kell gyűjteni, amely elegendő az életciklusleltár átlagolt értékeléséhez a növénytermesztés bemeneteivel és kimeneteivel kapcsolatban, ami ellensúlyozza az évszakokhoz kapcsolódó ingadozásokat.
Ezt az alábbiakban bemutatott LEAP-iránymutatások szerint kell elvégezni: a) Egynyári növények esetén legalább hároméves értékelési időszakot kell alkalmazni (a termesztési feltételek – például éghajlat, károsítók, betegségek stb. – év közbeni ingadozásaihoz kapcsolódó terméshozamok különbségeinek kiegyenlítése érdekében).
Amennyiben nem állnak rendelkezésre hároméves időszakra vonatkozó adatok – pl. új termelési rendszer indítása miatt (pl. új üvegház, újonnan művelhetővé tett földterület, más növényre való áttérés), az értékelést rövidebb időszak vonatkozásában is el lehet végezni, de annak legalább egy évnek kell lennie.
Az üvegházakban termesztett növényeket vagy terményeket egynyári növényeknek/terményeknek kell tekinteni, kivéve, ha a növekedési ciklus jelentősen rövidebb egy évnél, és az adott éven belül ezt követően másik növényt termesztenek.
Adott évben hosszabb időszak során termesztett és betakarított paradicsom, paprika és egyéb növények egynyári növénynek tekintendők.
b) Évelő növények esetén (ideértve a teljes növényeket és az évelő növények ehető részeit) egyensúlyi helyzetet kell feltételezni (amikor az összes fejlődési szakasz arányosan jelen van a vizsgált időszakban), és hároméves időszakot kell alkalmazni a bemenetek és a kimenetek becsléséhez.
c) Amennyiben a növekedési ciklus különböző szakaszai eltérő időtartamúak lehetnek, korrekciót kell végezni a különböző fejlődési szakaszokhoz rendelt termőterületek kiigazításával az elméleti egyensúlyi helyzetben várható termőterületek arányában.
Az ilyen korrekciók végzését meg kell magyarázni és rögzíteni kell a PEFjelentésben.
Az évelő növények és termények életciklusleltára mindaddig nem készíthető el, amíg a termesztési rendszer tényleges kimenetet nem eredményez.
d) Az egy évnél rövidebb idő során termesztett és betakarított növények (pl. 2–4 hónapig termesztett saláta) esetében egyetlen növény termesztésének konkrét időszakára vonatkozóan kell adatokat gyűjteni, legalább az előző három egymást követő ciklusból.
A hároméves időszakra vonatkozó átlagolás legelőnyösebben az éves adatok összegyűjtésével és az életciklusleltár évenkénti kiszámításával, majd a hároméves átlag meghatározásával végezhető el.
4.4.1.4.
Növényvédő szerek A növényvédőszer-kibocsátást az egyes hatóanyagok tekintetében kell modellezni.
A USEtox életciklushatásvizsgálati módszer egy beépített multimédiás sorsmodellt alkalmaz, amely a különböző kibocsátási közegekből kiindulva szimulálja a növényvédő szerek sorsát.
Ezért az LCI-modellezés során alapértelmezett kibocsátási hányadokra van szükség a környezeti kibocsátási közegek vonatkozásában.
A területre kijuttatott növényvédő szereket úgy kell modellezni, hogy 90 % a mezőgazdasági talaj közegbe került kibocsátásra, 9 % a levegőbe, 1 % pedig a vízbe (szakértői megítélés alapján, a jelenlegi korlátok miatt).
Amennyiben rendelkezésre állnak, konkrétabb adatok is használhatók.
4.4.1.5.
Trá g yá k A műtrágyából és szerves trágyából származó kibocsátásokat trágyatípusonként kell megkülönböztetni, legalább az alábbiakra kiterjedően: a) NH3, levegőbe (nitrogéntartalmú műtrágya alkalmazása esetén); b) N2O, levegőbe (közvetlen és közvetett) (nitrogéntartalmú trágya alkalmazása esetén); c) CO2, levegőbe (mész, karbamid és karbamidvegyületek alkalmazása esetén); d) NO3, nem meghatározott vízbe (kimosódás nitrogéntartalmú trágya alkalmazása esetén); e) PO4, nem meghatározott vízbe vagy édesvízbe (oldható foszfát kimosódása és lefolyása foszfortartalmú trágya alkalmazása esetén); f) P, nem meghatározott vízbe vagy édesvízbe (foszfort tartalmazó talajrészecskék foszfortartalmú trágya alkalmazása esetén).
Az édesvízi eutrofizáció hatásvizsgálati modellje akkor kezdődik, i. amikor a foszfor elhagyja a mezőgazdasági területet (lefolyás), vagy ii. amikor szerves trágyát vagy műtrágyát juttatnak ki mezőgazdasági területre.
Az LCI-modellezésen belül a mezőgazdasági területet (talajt) gyakran a technológiai környezethez tartozónak tekintik, következésképpen szerepel az LCI-modellben.
Ez összhangban áll az i. alpontban említett megközelítéssel, amely szerint a hatásvizsgálati modell a lefolyást követően kezdődik, vagyis amikor foszfor elhagyja a mezőgazdasági területet.
Ezért az EF összefüggésében az életciklusleltárt a lefolyást követően a vízbe kibocsátott foszfor mennyiségeként kell modellezni, a „víz” kibocsátási közeg alkalmazásával.