23.5.2022
5.
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 144/87
Ympäristöjalanjäljen (EF) vaikutusarviointi Kun elinkaari-inventaario on koostettu, on tehtävä EF-vaikutusarviointi (54) tuotteen ympäristötehokkuuden laskemiseksi käyttämällä valittuja EF-vaikutusluokkia ja -malleja.
EF-vaikutusarviointi sisältää neljä vaihetta: luokittelu, karakterisointi, normalisointi ja painotus.
PEF-tutkimuksen tulokset on laskettava ja ilmoitettava PEFraportissa karakterisointuina, normalisoituina ja painotettuina tuloksina kunkin EF-vaikutusluokan osalta erikseen sekä kokonaispistemääränä, joka perustuu 6.5.2.2 kohdassa selostettuihin painotuskertoimiin.
Tulokset on raportoitava sekä i) tuotteen koko elinkaaresta että ii) tuotteen koko elinkaaresta käyttövaihetta lukuun ottamatta.
5.1
Luokittelu ja karakterisointi
5.1.1
L u o k i t te l u Luokittelulla tarkoitetaan elinkaari-inventaariossa lueteltujen materiaali- ja energiasyötteiden ja tuotosten sijoittamista asianmukaiseen EF-vaikutusluokkaan.
Luokitteluvaiheessa kaikki syötteet/tuotokset, joista aiheutuu kasvihuonekaasupäästöjä, sijoitetaan ilmastonmuutosta koskevaan luokkaan.
Vastaavasti syötteet/tuotokset, joista aiheutuu otsonikerrosta heikentävien aineiden päästöjä, luokitellaan otsonikatoa koskevaan vaikutusluokkaan.
Joissakin tapauksissa syötteellä/tuotoksella voi olla vaikutusta useampaan kuin yhteen EF-vaikutusluokkaan (esim. kloorifluorihiilivedyillä (CFC) on vaikutusta sekä ilmastonmuutokseen että otsonikatoon).
On tärkeää, että tiedot ilmoitetaan sellaisten aineosien mukaan, joista on saatavilla karakterisointikertoimia (ks. seuraava kohta).
Esimerkiksi NPK-lannoitteita koskevat tiedot on eriteltävä ja luokiteltava niiden sisältämän typen (N), fosforin (P) ja kaliumin (K) mukaan, sillä jokaisella näillä ainesosalla on vaikutusta eri EF-vaikutus­ luokkiin.
Käytännössä merkittävä osa elinkaari-inventaarion tiedoista on saatavilla olemassa olevista julkisista tai kaupallisista elinkaari-inventaariotietokannoista, joissa tämä luokittelu on jo tehty.
Tällöin esimerkiksi tietojen toimittajan on varmistettava, että luokitus ja siihen liittyvä EF-vaikutusarviointi vastaavat tämän PEFmenetelmän vaatimuksia.
Kaikki elinkaari-inventaarion koostamisen yhteydessä inventoidut syötteet ja tuotokset on sijoitettava niihin EF-vaikutusluokkiin, joihin niillä on vaikutusta, käyttäen Euroopan komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) julkaisemia luokitustietoja (55).
Elinkaari-inventaarion luokittelun yhteydessä tiedot olisi mahdollisuuksien mukaan esitettävä ainesosina, joista on saatavilla karakterisointikertoimia.
5.1.2
K a r a k te r i s o i n t i Karakterisoinnilla eli luonnehdinnalla tarkoitetaan sen laskemista, miten suuri vaikutus kullakin luokitellulla syötteellä/tuotoksella on asianomaisiin EF-vaikutusluokkiin, ja vaikutusten yhdistämistä kunkin vaikutusluokan sisällä.
Se tehdään kertomalla elinkaari-inventaarion arvot kutakin EF-vaikutusluokkaa koskevilla karakterisointi­ kertoimilla.
Karakterisointikertoimet ovat aine- tai luonnonvarakohtaisia.
Ne kuvaavat aineen vaikutuksen voimakkuutta suhteessa EF-vaikutusluokan yhteiseen vertailuaineeseen (vaikutusluokkaindikaattori).
Esimerkiksi ilmastonmuu­ tosvaikutuksia laskettaessa kaikkia elinkaari-inventaariossa inventoituja kasvihuonekaasupäästöjä painotetaan niiden sisältämän hiilidioksidin vaikutuksen mukaan, sillä se on tämän luokan vertailuaine.
Tämän ansiosta voidaan yhdistää potentiaaliset vaikutukset ja ilmaista päästöt yksittäisen aineen ekvivalenttimääränä (tässä tapauksessa CO2-ekvivalenttina) kunkin EF-vaikutusluokan osalta.
Kunkin EF-vaikutusluokan kaikille luokitelluille syötteille/tuotoksille on määritettävä karakterisointikertoimet, jotka edustavat syötteen/tuotoksen yksikköä kohden määritettyä vaikutusta kyseiseen luokkaan, käyttämällä annettuja karakterisointikertoimia (56).
EF-vaikutusarvioinnin tulokset on laskettava sen jälkeen jokaisen EF-vaikutusluokan osalta kertomalla kunkin syötteen/tuotoksen määrä sen karakterisointikertoimella ja laskemalla yhteen kunkin luokan kaikkien syötteiden/tuotosten osuudet yhdeksi arvoksi, joka ilmaistaan asianmukaisena vertailuyksikkönä.
(54) EF-vaikutusarvioinnin tarkoituksena ei ole korvata muita (sääntely-)menetelmiä, joilla on erilainen soveltamisala ja tavoite, kuten riskien (ympäristöriskien) arviointia, ((E)RA), tuotantolaitoskohtaista ympäristövaikutusten arviointia (EIA) tai tiettyyn tuotteeseen tai työturvallisuuteen liittyviä terveys- ja turvallisuussäännöksiä.
EF-vaikutusarvioinnin tarkoituksena ei etenkään ole ennakoida, ylittyvätkö raja-arvot tai ilmeneekö tosiasiallisia vaikutuksia jossain tietyssä sijainnissa tiettynä ajankohtana.
Sen tarkoituksena on kuvailla ympäristöön kohdistuvia senhetkisiä rasitteita.
EF-vaikutusarvioinnilla täydennetään muita hyödyllisiksi todettuja välineitä elinkaariajattelun pohjalta.
(55) http://eplca.jrc.ec.europa.eu/LCDN/developerEF.xhtml (56) Saatavilla verkossa osoitteessa http://eplca.jrc.ec.europa.eu/LCDN/developerEF.xhtml