23.5.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 144/261
2) Alokace na základě relevantního základního fyzického vztahu Pokud není možné použít členění nebo rozšíření systému, měla by se použít alokace: vstupy a výstupy systému by měly být rozděleny mezi jeho různé produkty nebo funkce, a to způsobem, který odráží relevantní základní fyzické vztahy mezi nimi (EN ISO 14044:2006).
Alokací na základě příslušného základního fyzického vztahu se myslí rozdělení vstupních a výstupních toků multifunkčního procesu nebo provozu podle relevantního kvantifikovatelného fyzického vztahu mezi vstupy procesu a výstupy koproduktu (například fyzická vlastnost vstupu a výstupu, která je relevantní pro funkci poskytovanou zkoumaným koproduktem).
Alokaci na základě fyzického vztahu lze modelovat pomocí přímého nahrazení, pokud lze identifikovat přímo nahrazovaný produkt.
Aby uživatel metody stanovení OEF ukázal, že účinek přímého nahrazení je silný, musí prokázat, že 1) existuje přímý, empiricky prokazatelný účinek nahrazení, A 2) je možné modelovat nahrazený produkt a odečíst LCI přímo reprezentativním způsobem: pokud ano (tj. jsou ověřeny obě podmínky), modelujte účinek nahrazení.
Nebo může vstup/výstup alokovat na základě jiného relevantního základního fyzického vztahu, který spojuje vstupy a výstupy s funkcí poskytovanou systémem, a v tom případě musí uživatel metody stanovení OEF prokázat, že lze definovat relevantní fyzický vztah, jímž lze alokovat toky přiřaditelné k poskytování definované funkce produktového systému: pokud je tato podmínka splněna, uživatel metody stanovení OEF může alokovat na základě tohoto fyzického vztahu.
3) Alokace na základě jiného vztahu Může být možná alokace na základě jiného vztahu.
Například ekonomickou alokací se myslí alokace vstupů a výstupů souvisejících s multifunkčními procesy k výstupům koproduktů úměrně k jejich relativním tržním hodnotám.
Tržní cenou kofunkcí by se měl myslet specifický stav a místo, ve kterém jsou koprodukty vyráběny.
V každém případě se musí uvést jasné zdůvodnění, proč byly zamítnuty kroky 1) a 2) a v kroku 3) bylo zvoleno dané alokační pravidlo, aby se zajistila co největší možná fyzická reprezentativnost výsledků ze stanovení OEF.
K alokaci na základě jiného vztahu lze přistoupit jedním z následujících alternativních způsobů: i) Je možné identifikovat účinek nepřímého nahrazení (47) a může být nahrazený produkt modelován a inventář odečítán přiměřeně reprezentativním způsobem?
Pokud ano (tj. obě podmínky jsou ověřeny), modelujte účinek nepřímého nahrazení.
ii) Lze vstupní/výstupní toky alokovat mezi produkty a funkcemi na základě jiného vztahu (např. relativní ekonomické hodnoty koproduktů)?
Pokud ano, alokujte produkty a funkce na základě tohoto identifikovaného vztahu.
Vzorec pro výpočet oběhové stopy (viz oddíl 4.4.8.1) uvádí přístup, který se musí použít k odhadu celkových emisí souvisejících s konkrétním procesem, jehož součástí je recyklace a/nebo energetické využití.
Ty dále také souvisí s odpadními toky vytvářenými v rámci hranic systému.
4.5.1
A l o k a c e v ch o vu z v í ř a t Tento oddíl uvádí pokyny, jak řešit specifická témata související s modelováním zemědělských podniků, jatek a nakládání se skotem, prasaty, ovcemi a kozami.
Konkrétně jsou poskytnuty pokyny týkající se: 1. alokace předcházejících zátěží na úrovni zemědělského podniku mezi výstupy opouštějícími zemědělský podnik; 2. alokace předcházejících zátěží (souvisejících se živými zvířaty) na úrovni jatek mezi výstupy opouštějícími jatka.
(47) K nepřímému nahrazení dochází, pokud je produkt nahrazen, ale není známo, kterými produkty přesně.