12.4.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 114/27
(31)
Contabilitatea capitalului natural, un instrument care este menit să măsoare modificările stocului de capital natural la diferite scări și să integreze valoarea serviciilor ecosistemice în sistemele de contabilitate și de raportare, ar trebui să sprijine măsurarea progreselor înregistrate în direcția realizării unor obiective și măsuri ambițioase de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de protecție și refacere a biodiversității, care nu se poate înlocui.
(32)
Ecosistemele marine și costiere, cum ar fi mangrovele, recifele de corali, mlaștinile temporare cu apă salmastră sau sărată și straturile de fanerogame marine, sunt degradate și afectate negativ prin practici dăunătoare, poluare și procese precum eutrofizarea și acidifierea, afectând biodiversitatea pe care o susțin și serviciile și funcțiile ecosistemice pe care le oferă, precum și capacitatea lor de a acționa ca absorbanți de carbon.
Sunt necesare acțiuni urgente pentru a proteja și reface ecosistemele marine și costiere, inclusiv fundul oceanelor.
Protecția și conservarea oceanelor reprezintă o provocare globală și o responsabilitate colectivă și este necesar să se sensibilizeze opinia publică și să se îmbunătățească cunoștințele în domeniul marin pentru a încuraja adoptarea și punerea în aplicare a unor măsuri eficace la toate nivelurile și de către toți actorii societății.
(33)
Se preconizează că degradarea mediului și efectele adverse ale schimbărilor climatice urmează să se intensifice și mai mult în anii următori, afectând cel mai puternic țările în curs de dezvoltare și populațiile vulnerabile.
Pentru a contribui la consolidarea rezilienței și a sprijini eforturile țărilor terțe de atenuare a schimbărilor climatice și de adaptare la acestea, precum și de protecție a biodiversității, asistența financiară acordată de Uniune și de statele membre țărilor terțe ar trebui să promoveze Agenda 2030 a ONU, Acordul de la Paris și cadrul global post-2020 al Convenției ONU privind diversitatea biologică și să fie în conformitate cu obiectivele prioritare ale PAM 8.
În plus, Uniunea și statele membre ar trebui și să se asigure că Acordul de la Paris și alte acorduri internaționale în domeniul climei și al mediului sunt puse în aplicare în moduri care reflectă principiul echității și al responsabilității comune, dar diferențiate, și capacitățile aferente, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (2) din Acordul de la Paris.
(34)
Diplomația ecologică și cooperarea consolidată cu țările terțe, inclusiv cu țările în curs de dezvoltare, și sprijinirea unei bune guvernanțe în materie de mediu la nivel global, inclusiv promovarea accesului la informații, participarea publică la procesele decizionale și accesul la justiție în probleme de mediu sunt esențiale pentru realizarea ODD și a obiectivelor climatice și de mediu ale Uniunii.
Este esențial și să se asigure sinergii și coerență între toate politicile interne și externe ale Uniunii, inclusiv politicile și acordurile comerciale, precum și să se adopte abordarea privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării durabile.
(35)
Având în vedere că politica în domeniul mediului are un grad înalt de descentralizare, pentru realizarea obiectivelor prioritare ale PAM 8 măsurile ar trebui luate la diferite niveluri de guvernanță, respectiv la nivelul Uniunii, național, regional și local, cu o abordare a guvernanței bazată pe colaborare pe mai multe niveluri.
Monitorizarea eficientă, implementarea, asigurarea respectării și asumarea răspunderii sunt esențiale, iar pentru a asigura coerența dintre politici, este necesară o guvernanță eficace.
Abordarea integrată a dezvoltării și punerii în aplicare a politicilor ar trebui să fie consolidată în vederea maximizării sinergiilor dintre obiectivele de mediu, sociale și economice, monitorizând și, atunci când este cazul, evaluând în mod sistematic posibilele compromisuri între acestea, precum și nevoile grupurilor vulnerabile și marginalizate.
Această abordare integrată ar trebui să răspundă nevoilor specifice ale tuturor regiunilor, inclusiv ale zonelor urbane și rurale și ale regiunilor ultraperiferice.
În plus, accesul la informații despre mediu, participarea publicului la luarea deciziilor în domeniul mediului și accesul la justiție, inclusiv implicarea într-o manieră transparentă a autorităților publice de la toate nivelurile de decizie, a actorilor neguvernamentali și a publicului larg și colaborarea dintre aceștia în conformitate cu Convenția privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu (9) (denumită în continuare „Convenția de la Aarhus”) sunt importante pentru a asigura succesul PAM 8.
(36)
Comisia ar trebui să evalueze progresele înregistrate de Uniune și statele membre în realizarea obiectivelor prioritare ale PAM 8 în contextul tranziției juste și incluzive către durabilitate, bunăstare și reziliență în limitele planetei noastre.
Acest lucru dă curs solicitărilor șefilor de stat sau de guvern ai statelor membre din Declarația de la Porto, Consiliului din concluziile sale din 24 octombrie 2019 privind economia bunăstării și Comitetului Economic și Social European din documentul său de reflecție intitulat „Către o Europă durabilă până în 2030” privind măsurarea performanței economice și a progreselor societale „dincolo de PIB”, precum și trecerea către utilizarea „bunăstării” drept busolă pentru politici, măsură sprijinită, de asemenea, de OCDE.
(9) JO L 124, 17.5.2005, p. 4.