12.4.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 114/23
în alte domenii de politică nu au fost suficiente.
Evaluarea a concluzionat și faptul că s-ar fi putut acorda mai multă atenție aspectelor sociale în PAM 7, prin consolidarea legăturilor dintre politica în domeniul mediului și politica socială, de exemplu în ceea ce privește impactul asupra grupurilor vulnerabile, a locurilor de muncă, a incluziunii sociale și a inegalității.
Raportul Comisiei a mai semnalat că, în pofida țintelor de mediu din ce în ce mai ambițioase în numeroase domenii de politică, cheltuielile pentru protecția mediului au rămas constante în Europa de-a lungul mai multor ani (aproximativ 2 % din PIB) și că nepunerea în aplicare a legislației de mediu costă economia Uniunii în jur de 55 de miliarde EUR în fiecare an sub formă de costuri de sănătate și de costuri directe pentru mediu.
Raportul Comisiei a indicat că punerea în aplicare a PAM 7 ar fi putut fi consolidată printr-un mecanism de monitorizare mai puternic.
(4)
Potrivit Agenției Europene de Mediu (AEM) în raportul său intitulat „Mediul european – starea și perspectiva 2020: cunoștințe necesare pentru tranziția către o Europă durabilă” (denumit în continuare „SOER 2020”), există o fereastră unică de oportunitate pentru Uniune în următorul deceniu să își demonstreze poziția de lider mondial în materie de durabilitate prin rezolvarea provocărilor urgente legate de durabilitate care necesită soluții sistemice.
Schimbarea sistemică generează o schimbare fundamentală, transformatoare și orizontală, care implică modificări și reorientări majore ale obiectivelor sistemului, stimulentelor, tehnologiilor, practicilor și normelor sociale, precum și ale sistemelor de cunoștințe și ale abordărilor de guvernanță.
După cum s-a arătat în SOER 2020, unul dintre cei mai importanți factori care stau la baza provocărilor persistente cu care se confruntă Europa în materie de mediu și durabilitate este faptul că acestea sunt legate în mod indisolubil de activitățile economice și de stilurile de viață, în special sistemele societale care le oferă europenilor infrastructura de bază - alimente, energie și mobilitate.
Asigurarea coerenței cu politicile de mediu existente și punerea lor deplină în aplicare i-ar permite Europei să avanseze puternic către realizarea obiectivelor de mediu până în 2030 și să ducă la îndeplinire Agenda 2030 a ONU și ODD-urile sale.
(5)
Comisia a răspuns la provocările identificate în SOER 2020 prin adoptarea comunicării din 11 decembrie 2019 intitulată „Pactul verde european”, a unei noi strategii de creștere pentru dubla tranziție verde și digitală care își propune să transforme Uniunea într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie durabilă, concurențială, neutră din punct de vedere climatic și cu o utilizare eficientă a resurselor, precum și să protejeze, să mențină și să mărească capitalul natural al Uniunii, îmbunătățind în același timp calitatea vieții generațiilor prezente și viitoare.
Prioritatea ar trebui să fie realizarea rapidă a țintelor climatice și de mediu, protejând în același timp sănătatea și bunăstarea oamenilor împotriva riscurilor de mediu și a impactului aferent și asigurând o tranziție echitabilă și favorabilă incluziunii.
Regulamentul (UE) 2021/1119 al Parlamentului European și al Consiliului (5) consacră în legislație obiectivul Uniunii de atingere a neutralității climatice până cel târziu în 2050.
(6)
În rezoluția sa din 28 noiembrie 2019 referitoare la urgența climatică și de mediu, Parlamentul European a subliniat că o acțiune imediată și ambițioasă este crucială și a solicitat insistent Comisiei să ia măsuri concrete, inclusiv prin asigurarea faptului că toate propunerile legislative și bugetare viitoare relevante sunt pe deplin aliniate la obiectivul de limitare a încălzirii globale la mai puțin de 1,5 °C și că nu contribuie la pierderea biodiversității, precum și prin abordarea neconcordanțelor politicilor actuale ale Uniunii în ceea ce privește urgența climatică și de mediu, în special printr-o reformă amplă a politicilor sale de investiții în agricultură, comerț, transport, energie și infrastructură.
(7)
Pactul verde european sprijină Instrumentul de redresare „Next Generation EU”, care promovează investițiile în sectoarele care sunt esențiale pentru tranziția verde și digitală, pentru a consolida reziliența și a genera creștere și locuri de muncă într-o societate echitabilă și favorabilă incluziunii.
Mecanismul de redresare și reziliență, care va conduce la redresarea economică a Uniunii în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19, împreună cu bugetul general al Uniunii pentru perioada 2021-2027, se bazează, la rândul său, pe obiectivele prioritare stabilite în Pactul verde european.
În plus, toate inițiativele din cadrul instrumentului de redresare „Next Generation EU” trebuie să respecte, atunci când este cazul, principiul de „a nu aduce prejudicii semnificative”, astfel cum este stabilit la articolul 17 din Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului (6) („Regulamentul privind taxonomia”).
Instrumentul de redresare „Next Generation EU” oferă o oportunitate importantă de a accelera ritmul tranziției către neutralitatea climatică și protecția mediului.
(5) Regulamentul (UE) 2021/1119 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 iunie 2021 de instituire a cadrului pentru realizarea neutralității climatice și de modificare a Regulamentelor (CE) nr.
401/2009 și (UE) 2018/1999 („Legea europeană a climei”) (JO L 243, 9.7.2021, p. 1).
(6) Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2020 privind instituirea unui cadru care să faciliteze investițiile durabile și de modificare a Regulamentului (UE) 2019/2088 (JO L 198, 22.6.2020, p. 13).