12.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 114/23
būtu bijis vairāk jāņem vērā sociālie jautājumi, pamatojoties uz pašreizējo vides un sociālās politikas saikni, piemēram, saistībā ar ietekmi uz neaizsargātām iedzīvotāju grupām, darbvietām, sociālo iekļaušanu un nevienlīdzību.
Turklāt Komisijas ziņojumā tika norādīts, ka, lai gan daudzās politikas jomās ir paredzēti aizvien vērienīgāki vides mērķrādītāji, izdevumi vides aizsardzībai Eiropā daudzu gadu garumā nav mainījušies (apmēram 2 % no IKP) un ka tiesību aktu vides jomā neīstenošana Savienības ekonomikai katru gadu izmaksā aptuveni 55 miljardus EUR veselības aprūpes izdevumos un tiešās vides izmaksās.
Komisijas ziņojumā tika norādīts, ka 7.
VRP īstenošanu būtu bijis iespējams stiprināt ar stingrāku monitoringa mehānismu.
(4)
Saskaņā ar Eiropas Vides aģentūras (EVA) ziņojumu “Vide Eiropā: stāvoklis un perspektīvas 2020. gadā.
Zināšanas pārejai uz ilgtspējīgu Eiropu” (“SOER 2020”) Savienībai ir unikāla iespēja nākamajā desmitgadē rādīt priekšzīmi pasaulei ilgtspējas jomā, risinot neatliekamās ar ilgtspēju saistītās problēmas, kam vajadzīgi sistēmiski risinājumi.
Sistēmiskas pārmaiņas ietver fundamentālas, pārveidojošas un transversālas pārmaiņas, kas prasa būtiskus pārveidojumus un sistēmas mērķu, stimulu, tehnoloģiju, sociālās prakses un normu, kā arī zināšanu sistēmu un pārvaldības pieeju pārorientāciju.
Kā norādīts SOER 2020, viens no vissvarīgākajiem aspektiem, kas ir Eiropas pastāvīgo vides un ilgtspējas problēmu pamatā, ir tas, ka tās ir nesaraujami saistītas ar saimniecisko darbību un dzīvesveidu, jo īpaši ar sociālajām sistēmām, kuras eiropiešiem nodrošina tādas vajadzības kā preces, enerģiju un mobilitāti.
Nodrošinot politikas saskaņotību ar pašreizējām vides politikas nostādnēm un to pilnīgu īstenošanu, Eiropai būtu vajadzīgs ilgs laiks, lai sasniegtu savus izvirzītos mērķus vides jomā līdz 2030. gadam un panāktu ANO Programmas 2030. gadam izpildi un tās IAM sasniegšanu.
(5)
Komisija uz SOER 2020 konstatētajiem izaicinājumiem reaģēja, 2019. gada 11. decembrī pieņemot paziņojumu “Eiropas zaļais kurss”, kas ir jauna izaugsmes stratēģija, kura vērsta uz zaļo un digitālo pārkārtošanos un kuras mērķis ir Savienību pārveidot par taisnīgu un pārticīgu sabiedrību ar ilgtspējīgu, konkurētspējīgu, klimatneitrālu un resursefektīvu ekonomiku un aizsargāt, saglabāt un uzlabot Savienības dabas kapitālu, vienlaikus uzlabojot pašreizējo un nākamo paaudžu dzīves kvalitāti.
Par prioritāti vajadzētu izvirzīt klimata un vides mērķrādītāju ātru sasniegšanu, vienlaikus no vides riskiem un ietekmes aizsargājot cilvēku veselību un labbūtību un nodrošinot taisnīgu un iekļaujošu pārkārtošanos.
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/1119 (5) Savienības mērķrādītājs, kas paredz vēlākais līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti, ir nostiprināts Eiropas Savienības tiesībās.
(6)
Eiropas Parlaments 2019. gada 28. novembra rezolūcijā par ārkārtas stāvokli klimata un vides jomā uzsvēra, ka ātri un nozīmīgi pasākumi ir izšķiroši, un mudināja Komisiju spert konkrētus soļus, tostarp nodrošinot, ka visi attiecīgie turpmākie tiesību aktu un budžeta priekšlikumi ir pilnībā saskaņoti ar mērķi ierobežot globālo sasilšanu mazāk kā 1,5 °C apmērā un ka tie neveicina biodaudzveidības zudumu, un novēršot neatbilstības dažādās pašreizējās Savienības politikas jomās attiecībā uz ārkārtas stāvokli klimata un vides jomā, jo īpaši veicot lauksaimniecības, tirdzniecības, transporta, enerģētikas un infrastruktūras investīciju politikas tālejošu reformu.
(7)
Eiropas zaļais kurss ir pamatā atveseļošanas plānam Next Generation EU, kas veicina ieguldījumus nozarēs, kuras ir būtiskas zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā, nolūkā vairot noturību un nodrošināt izaugsmi un darbvietas taisnīgā un iekļaujošā sabiedrībā.
Arī Atveseļošanas un noturības mehānisms, kas līdzās Savienības 2021.– 2027. gada budžetam būs dzinējspēks, kurš Savienībai ļaus ekonomiski atkopties no Covid-19 krīzes, ir orientēts uz Eiropas zaļajā kursā izklāstītajiem prioritārajiem mērķiem.
Turklāt visās iniciatīvās, kas tiek īstenotas saskaņā ar atveseļošanas plānu Next Generation EU, attiecīgā gadījumā jāievēro princips “nenodari būtisku kaitējumu”, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2020/852 (6) (“Taksonomijas regula”) 17. pantā.
Atveseļošanas plāns Next Generation EU sniedz svarīgu iespēju paātrināt pāreju uz klimatneitralitāti un vides aizsardzību.
(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1119 (2021. gada 30. jūnijs), ar ko izveido klimatneitralitātes panākšanas satvaru un groza Regulas (EK) Nr. 401/2009 un (ES) 2018/1999 (“Eiropas Klimata akts”) (OV L 243, 9.7.2021., 1. lpp.).
(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/852 (2020. gada 18. jūnijs) par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai un ar ko groza Regulu (ES) 2019/2088 (OV L 198, 22.6.2020., 13. lpp.).