12.4.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 114/27
(31)
Looduskapitali arvestus (vahend, mille eesmärk on mõõta looduskapitali varude muutusi mitmel skaalal ning integreerida ökosüsteemi teenuste väärtus arvestus- ja aruandlussüsteemidesse) peaks aitama mõõta edusamme kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise ambitsioonikate eesmärkide ja meetmete suunas ning kaitsta ja taastada elurikkust, mida ei saa asendada.
(32)
Mere- ja rannikuökosüsteeme, nagu mangroovid, korallrahud, sooldunud märgalad ja mererohuga niidud, kahjustavad ja mõjutavad negatiivselt kahjulikud tavad, reostus ja sellised protsessid nagu eutrofeerumine ja hapestumine, mis mõjutavad nende elurikkust ning nende pakutavaid ökosüsteemi teenuseid ja funktsioone, samuti nende võimet toimida süsiniku sidujatena.
Mere- ja rannikuökosüsteemide, sealhulgas ookeanipõhja kaitsmiseks ja taastamiseks on vaja võtta kiireloomulisi meetmeid.
Ookeanide kaitse ja säilitamine on üleilmne ülesanne ja kollektiivne vastutus ning vaja on suurendada teadlikkust ja parandada teadmisi ookeanide kohta, et soodustada tõhusate meetmete vastuvõtmist ja rakendamist ühiskonna kõigil tasanditel ja kõigi osalejate poolt.
(33)
Järgmistel aastatel keskkonnaseisundi halvenemine tõenäoliselt jätkub ja kliimamuutuste kahjulik mõju suureneb veelgi, mõjutades kõige rängemalt arengumaid ja haavatavaid elanikkonnarühmi.
Et aidata suurendada vastupanuvõimet ja toetada kolmandaid riike nende jõupingutustes kliimamuutuste leevendamisel ja nendega kohanemisel ning kaitsta elurikkust, peaks liidu ja liikmesriikide rahaline abi kolmandatele riikidele edendama ÜRO kestliku arengu tegevuskava aastani 2030, Pariisi kokkulepet ja ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni 2020. aasta järgset ülemaailmset raamistikku ning olema kooskõlas kaheksanda keskkonnaprogrammi esmatähtsate eesmärkidega.
Lisaks peaksid liit ja liikmesriigid tagama, et Pariisi kokkulepet ja muid rahvusvahelisi kliima- ja keskkonnalepinguid rakendatakse viisil, mis juhindub võrdse kohtlemise ning riikide ühise, kuid diferentseeritud vastutuse ja vastava suutlikkuse põhimõttest, nagu on sätestatud Pariisi kokkuleppe artikli 2 lõikes 2.
(34)
Kestliku arengu eesmärkide ning liidu keskkonna- ja kliimaeesmärkide saavutamisel on määrava tähtsusega roheline diplomaatia ja tõhustatud koostöö kolmandate riikidega, sealhulgas arengumaadega, samuti on ülimalt oluline toetada head üleilmset keskkonnaalast juhtimist, sealhulgas teabele juurdepääsu, edendada üldsuse osalemist keskkonnaasjade otsustamises ja neis asjus kohtu poole pöördumist.
Tähtis on ka tagada kõigi liidu sise- ja välispoliitika valdkondade, sealhulgas kaubanduspoliitika ja -lepingute koostoime ja sidusus ning järgida poliitika­ valdkondade kestliku arengu sidusust.
(35)
Kuna keskkonnapoliitika on väga detsentraliseeritud, tuleks kaheksanda keskkonnaprogrammi esmatähtsate eesmärkide saavutamiseks võtta meetmeid eri valitsemistasanditel, st liidu, riigi, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, tehes mitmetasandilisel valitsemisel koostööd.
Tõhus seire, rakendamine, täitmise tagamine ja aruandekohustus on väga olulised ning poliitikavaldkondade sidususe tagamiseks on vaja tõhusat juhtimist.
Poliitika väljatöötamise ja rakendamise lõimitud käsitlust tuleks tugevdada, et keskkondlike, sotsiaalsete ja majanduslike eesmärkide sünergia oleks võimalikult suur, süstemaatiliselt jälgides ja kohasel juhul hinnates võimalikke kompromisse nende vahel ning hinnates süstemaatiliselt ka haavatavate ja tõrjutud rühmade vajadusi.
Selline integreeritud lähenemisviis peaks vastama kõigi piirkondade, sealhulgas linna- ja maapiirkondade ning äärepoolseimate piirkondade eriomastele vajadustele.
Lisaks on selleks, et tagada kaheksanda keskkonnaprogrammi edu, oluline juurdepääs keskkonnateabele, üldsuse osalemine keskkonnaalaste otsuste tegemises ja õiguskaitse kättesaadavus ning läbipaistev koostöö kõigi otsustustasandite avaliku sektori asutuste, valitsusväliste osalejate ja laiema üldsusega ning nende vahel kooskõlas keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooniga (9) (edaspidi „Århusi konventsioon“).
(36)
Komisjon peaks hindama, milliseid edusamme on liit ja liikmesriigid teinud kaheksanda keskkonnaprogrammi esmatähtsate eesmärkide saavutamisel õiglases ja kaasavas üleminekus kestlikkusele, heaolule ja vastupanuvõimele planeedi taluvuspiirides.
See on kooskõlas liikmesriikide riigipeade ja valitsusjuhtide üleskutsetega Porto deklaratsioonis ning nõukogu 24. oktoobri 2019. aasta järeldustes heaolumajanduse kohta ning Euroopa Majandusja Sotsiaalkomitee aruteludokumendis „Euroopa kestliku arengu saavutamine aastaks 2030“, mille kohaselt tuleb mõõta majandustulemusi ja ühiskondlikku arengut ka muude näitajate kui SKP alusel ning hakata poliitika suunanäitajana kasutama heaolu, mida toetab ka OECD.
(9) ELT L 124, 17.5.2005, lk 4.