12.4.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 114/23
свързани с околната среда, в други области на политиките не е достатъчен.
В доклада също така се стига до заключението, че в 7-ата ПДОС е могло да се обърне повече внимание на социалните въпроси, като се вземат за основа съществуващите връзки между околната среда и социалната политика, например що се отнася до въздействието върху уязвимите групи, работните места, социалното приобщаване и неравенството.
Освен това в доклада на Комисията се отбелязва, че въпреки поставянето на все по-амбициозни цели в областта на околната среда, разходите за опазване на околната среда в Европа остават постоянни в продължение на много години (приблизително 2 % от БВП) и че неприлагането на законодателството в областта на околната среда струва на икономиката на Съюза около 55 милиарда евро годишно под формата на разходи за здравеопазване и преки разходи за околната среда.
В доклада на Комисията също така се отбелязва, че изпълнението на 7-ата ПДОС е можело да бъде подсилено от по-строг механизъм за мониторинг.
(4)
Съгласно доклада на Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) „The European environment – state and outlook 2020, Knowledge for transition to a sustainable Europe“ (Европейската околна среда — състояние и перспективи (2020 г.), знания за прехода към устойчива Европа) (наричан по-нататък „SOER 2020“) пред Съюза се разкрива уникалната възможност през идното десетилетие да заеме водещи позиции в световен мащаб по отношение на устойчивостта, като се справи със свързаните с устойчивостта неотложни предизвикателства, които изискват системни решения.
Системната промяна предполага фундаментална, преобразуваща и хоризонтална форма на промяна, която включва значителни промени и преориентиране на целите на системите, стимулите, технологиите, социалните практики и норми, както и на системите на познанието и управленските подходи.
Както е посочено в SOER 2020, един от най-важните фактори, стоящи в основата на продължаващите предизвикателства пред Европа по отношение на околната среда и устойчивостта, е, че те са неразривно свързани с икономическите дейности и начин на живот, по-специално обществените системи, които предоставят на европейците блага, като например храна, енергия и мобилност.
Осигуряването на съгласуваност на политиките и пълно прилагане на съществуващите политики в областта на околната среда ще помогне много на Европа да постигне целите си в областта на околната среда до 2030 г. и да изпълни Програмата на ООН до 2030 г. и нейните ЦУР.
(5)
Комисията реагира на установените в SOER 2020 предизвикателства, като прие съобщението от 11 декември 2019 г., озаглавено „Европейският зелен пакт“ – нова стратегия за растеж за двоен екологичен и цифров преход, която има за цел да превърне Съюза в справедливо и благоденстващо общество с устойчива, конкурентоспособна и неутрална по отношение на климата икономика с ефективно използване на ресурсите и да защитава, опазва и оптимизира природния капитал на Съюза, като същевременно подобрява качеството на живот на настоящото и бъдещите поколения.
Бързото постигане на целите в областта на климата и околната среда, като същевременно се опазва здравето и благосъстоянието на хората от екологични рискове и въздействия и се гарантира справедлив и приобщаващ преход, следва да бъде приоритет.
В Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейския парламент и на Съвета (5) е заложена целта на Съюза за постигане на неутралност по отношение на климата най-късно до 2050 г.
(6)
В резолюцията си от 28 ноември 2019 г. относно извънредното положение по отношение на климата и околната среда Европейският парламент подчертава, че предприемането на незабавни и амбициозни действия е от решаващо значение и настоятелно призова Комисията да предприеме конкретни действия, включително като гарантира, че всички съответни бъдещи законодателни и бюджетни предложения са напълно приведени в съответствие с целта за ограничаване на глобалното затопляне до под 1,5 °C, както и че не допринасят за загубата на биологично разнообразие, както и като се справи с несъответствията между настоящите политики на Съюза по отношение на извънредната ситуация в областта на климата и околната среда, по-специално чрез широкообхватна реформа на своите политики в областта на селското стопанство, търговията, транспорта, енергетиката и инвестициите в инфраструктура.
(7)
Европейският зелен пакт е в основата на Плана за възстановяване на ЕС (Next Generation EU Recovery Plan), с който се насърчават инвестициите в сектори, които са ключови за екологичния и цифровия преход, с цел изграждане на устойчивост и създаване на растеж и работни места в справедливо и приобщаващо общество.
Върху установените в Европейския зелен пакт приоритетни цели се основава и Механизмът за възстановяване и устойчивост, който заедно с бюджета на Съюза за периода 2021—2027 г. ще помогне за икономическото възстановяване на Съюза след кризата с COVID-19.
Освен това всички инициативи в рамките на Плана за възстановяване на ЕС трябва да зачитат, когато е приложимо, принципа за „ненанасяне на значителни вреди“, както е предвидено в член 17 от Регламент (ЕС) 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета (6) (наричан по-нататък „Регламента за таксономията“).
Планът за възстановяване на ЕС предоставя важна възможност за ускоряване на темповете на прехода към неутралност по отношение на климата и опазване на околната среда.
(5) Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2021 г. за създаване на рамката за постигане на неутралност по отношение на климата и за изменение на регламенти (ЕО) No 401/2009 и (ЕС) 2018/1999 (Европейски закон за климата) (ОВ L 243, 9.7.2021 г., стр. 1).
(6) Регламент (ЕС) 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2020 г. за установяване на рамка за улесняване на устойчивите инвестиции и за изменение на Регламент (ЕС) 2019/2088 (ОВ L 198, 22.6.2020 г., стр. 13).