24.3.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
L 97/81
než riziková kapitálová prirážka na úrovni 6,5 % stanovená v smernici CIPE, no nižšia než miera vyplývajúca z uplatňovania metodiky CIPE v plnej miere (t. j. 8,87 %, pozri odôvodnenie 218).
Keby sa uplatnila miera 6,5 %, návratnosť investovaného kapitálu by bola len 5 miliónov EUR.
Komisia preto konštatuje, že spoloč­ nosť Siremar dostala za rok 2010 nadmernú náhradu približne o 0,9 milióna EUR, — po štvrté, po tom, ako spoločnosť Siremar prešla v septembri 2010 do mimoriadnej správy (v tomto prípade v rámci postupu likvidácie), neboli pripravené finančné výkazy za roky 2010, 2011 a 2012.
To isté platí pre účty za jednotlivé linky za roky 2011 a 2012.
Naopak, v súlade s platnými právnymi predpismi mimoriadna správa pripravila a predkladala štvrťročné správy vnútroštátnym dozorným orgánom, t. j. ministerstvu pre hospodársky rozvoj.
Z týchto správ vyplýva, že celkové prevádzkové výsledky od septembra 2010 do júna 2012 boli záporné, pričom strata sa rovnala 0,7 milióna EUR.
Do septembra 2012, t. j. po prevode obchodnej pobočky na spoločnosť CdI, sa tieto prevádzkové straty zvýšili na 4,8 milióna EUR.
Spoločnosti Siremar preto pri plnení záväzkov vyplývajúcich zo služieb vo verejnom záujme vznikali straty, kým prebiehal postup predaja obchodnej pobočky Siremar.
Zatiaľ čo Komisia s poľutovaním konštatuje, že za rok 2011 a prvý polrok 2012 neboli pripravené žiadne účty podľa jednotlivých liniek, Taliansko potvrdilo, že spoločnosť Siremar počas predĺženia neprevádzkovala žiadne služby mimo svojich záväzkov vyplývajúcich zo služieb vo verejnom záujme.
Keďže celkové finančné výsledky za obdobie od septembra 2010 do septembra 2012 boli záporné, z týchto dokumentov jasne vyplýva, že spoločnosť Siremar v období nasledujúcom po tom, ako prešla do mimoriadnej správy, nedostala nadmernú náhradu, a že v nasledujúcich rokoch prišla o obmedzenú nadmernú náhradu, ktorú dostala v roku 2010.
(477) Na základe uvedených skutočností, so zohľadnením mimoriadne osobitných okolností privatizácie obchodnej
pobočky Siremar a na základe informácií predložených talianskymi orgánmi Komisia konštatuje, že obmedzenú nadmernú náhradu, ktorú zistila za rok 2010, pohltili straty v nasledujúcom období.
Komisia preto dospela k záveru, že spoločnosť Siremar nedostala nadmernú náhradu za obdobie od 1. januára 2010 do 30. júla 2012 ako celok.
Keďže Komisia vo svojom rozhodnutí z roku 2011 vyjadrila pochybnosti v súvislosti s poten­ ciálnou nadmernou náhradou spoločnosti Siremar len za uvedené obdobie, Komisia sa domnieva, že jej pochyb­ nosti v súvislosti s touto otázkou sú rozptýlené.
(478) V bode 49 rámca služieb všeobecného hospodárskeho záujmu z roku 2011 sa vyžaduje, aby členské štáty
zabezpečili, aby náhrada poskytnutá za prevádzku služieb všeobecného hospodárskeho záujmu neviedla k tomu, že podnik získa nadmernú náhradu (ako sa vymedzuje v bode 47 tohto rámca).
Členské štáty musia na požia­ danie predložiť dôkazy Komisii.
Okrem toho musia na konci obdobia poverenia a v každom prípade najviac v trojročných intervaloch vykonávať pravidelné kontroly alebo zaistiť ich vykonávanie.
Komisia v tejto súvislosti konštatuje, že talianske orgány poskytli potrebné dôkazy, ako sa uvádza v predchádzajúcom texte (pozri odôvod­ nenia 469 – 470).
V rokoch 2009 a 2010 spoločnosť Siremar dohliadajúcemu ministerstvu skutočne každý rok predkladala svoje účty podľa jednotlivých liniek, aby mohlo toto ministerstvo preskúmať výšku náhrady.
Od 17. septembra 2010 prítomnosť mimoriadneho komisára vymenovaného talianskym štátom, pre ktorého platia podrobné pravidlá podľa vnútroštátneho práva a ktorý má občiansku a trestnoprávnu zodpovednosť, poskytovala ďalšiu ochranu pred nadmernou náhradou.
Komisia okrem toho pripomína, že náhrada sa vypláca v splátkach, že záverečná platba sa uskutočňuje na základe skutočných nákladov a príjmov za daný rok a že po 25. novembri 2010 na základe rozhodnutia medziministerskej konferencie sa akákoľvek výška nadmernej náhrady odpočíta od budúcich zálohových platieb dotácií (pozri odôvodnenie 43).
Hoci spoločnosť Siremar dostala v roku 2010 nadmernú náhradu, na základe uvedených skutočností Komisia poznamenáva, že táto nadmerná náhrada bola v nasledujúcich rokoch napriek tomu pohltená, keďže spoločnosti Siremar v mimoriadne správe vznikali straty (pozri odôvodnenie 476).
Za obdobie od 1. januára 2010 do 30. júla 2012 ako celok nebola preto poskytnutá žiadna nadmerná náhrada.
Na základe uvedených skutočností a s prihliadnutím na mimoriadne osobitné okolnosti privatizácie, ktorú vykonala mimoriadna správa pri súčasnom zabezpečovaní kontinuity služieb vo verejnom záujme, Komisia dospela k záveru, že uvedené opatrenia možno považovať za dostatočné na to, aby sa zabránilo nadmernej náhrade a aby sa takáto náhrada zistila.
(479) Komisia na základe opísaných prvkov (pozri odôvodnenia 472 – 478) dospela k záveru, že platné požiadavky
oddielu 2.8 rámca služieb všeobecného hospodárskeho záujmu z roku 2011 (Výška náhrady) sú splnené.
8.3.1.7.
P r i o r i t a k o t v e n i a
(480) V článku 19b ods.
21 zákonného dekrétu č. 135/2009 sa jasne špecifikuje, že priorita kotvenia je potrebná na
zaručenie územnej kontinuity s ostrovmi a vzhľadom na záväzky spoločností bývalej skupiny Tirrenia Group vrátane spoločnosti Siremar vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme.
Ak by pre spoločnosti poverené záväz­ kami vyplývajúcimi zo služieb vo verejnom záujme v skutočnosti neexistovalo nijaké prioritné kotvenie, tieto spoločnosti by možno (niekedy) museli pred vybavením v doku čakať, kým na ne príde rad, čím by vznikalo oneskorenie, ktoré by bolo popretím účelu zabezpečiť spoľahlivé a pohodlné spojenie pre občanov.
V prípade spoločnosti Siremar je na uspokojenie potrieb mobility obyvateľstva menších ostrovov a na podporu hospodár­ skeho rozvoja dotknutých ostrovov skutočne potrebný riadny cestovný poriadok.
Keďže spoločnosť Siremar