L 97/62
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
24.3.2022.
(366) Komisija ar gandarījumu arī atzīmē, ka jaunās konvencijas 5. pants nosaka uzņēmuma pienākumu katru gadu
nosūtīt Sicīlijai tā vadības pārskatus (apakšiedalījumā pa maršrutiem; pārskati jāapstiprina neatkarīgam reviden­ tam), lai Sicīlija varētu pārbaudīt, vai ir piešķirta pārmērīgi liela kompensācija.
Tas ir papildu aizsardzības pasākums, kas garantē, ka uzņēmums nevar gūt labumu no pārmērīgas kompensācijas.
Itālijas iestādes arī iesniedza minētos vadības pārskatus par 2012.–2019. gadu, lai Komisija varētu veikt aprēķinus 7. tabulā (136).
(367) Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija secina, ka kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, kas
piešķirta uzņēmumam, nepārsniedz summu, kas ir nepieciešama, lai segtu izmaksas, kuras tam rodas sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildē, ņemot vērā atbilstošos ieņēmumus un saprātīgu peļņu.
Konkrētāk, Komisija uzskata, ka CIPE direktīvā paredzētā 6,5 % riska prēmija ir jānovērtē kopsakarā ar maksimālo kompensācijas summu, kas noteikta 2009. gada likumā.
To paturot prātā, kapitāla atdeve, ko CdI un vēlāk SNS varēja gaidīt ex ante ziņā, bija atbilstoša riskiem, kādi tam radās, sniedzot sabiedriskos pakalpojumus saskaņā ar jauno konvenciju.
Tāpēc Komisijas šaubas par atbilstību trešajam Altmark sprieduma nosacījumam ir kliedētas.
(368) Attiecībā uz pietauvošanās prioritāti un jebkādu iespējamu pārmērīgu kompensāciju, kas no tās varētu izrietēt,
Itālija apgalvoja, ka visas iespējamās no pietauvošanās prioritātes izrietošās priekšrocības naudas izteiksmē nevar izteikt skaitļos (sk. iepriekš 227.
apsvērumu).
Jebkurā gadījumā Komisija atzīme, ka, ciktāl šis pasākums samazi­ nātu sabiedrisko pakalpojumu sniedzēja darbības izmaksas vai palielinātu ieņēmumus, šī ietekme pilnībā atspo­ guļotos uzņēmuma iekšējos pārskatos.
365. apsvērumā veiktā Komisijas analīze apstiprināja, ka laikposmā no 2012. līdz 2019. gadam CdI un SNS kopā nesaņēma pārmērīgu kompensāciju.
Tas attiecas arī uz pašu SNS tajos gados, kad tas īstenoja jauno konvenciju (laikposms no 2016. līdz 2019. gadam).
Tāpēc Komisija secina, ka arī pietauvošanās prioritāte atbilst trešajam Altmark kritērijam.
8.1.3.4.
C e t u r t a i s A l t m a r k k r i t ē r i j s (369) Ceturtais Altmark kritērijs ir izpildīts, ja uzņēmums, kas saņem kompensāciju par VTNP sniegšanu, ir izraudzīts
konkursa procedūrā, kas ļauj atlasīt pretendentu, kurš spēj nodrošināt šo VTNP par sabiedrībai viszemāko cenu, vai ja kompensācija ir aprēķināta, atsaucoties uz efektīva uzņēmuma izmaksām.
(370) Saskaņā ar VTNP paziņojuma 63. punktu vienkāršākais veids, kādā valsts iestādes var izpildīt ceturto Altmark kritēriju,
ir īstenot atklātu, pārredzamu un nediskriminējošu publiskā iepirkuma procedūru saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/17/EK (137) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/18/EK (138).
(371) Turklāt VTNP paziņojuma 65. punktā ir noteikts, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru publiskā iepirkuma procedūra
izslēdz valsts atbalsta esību tikai tad, kad, pateicoties tai, ir iespējams izvēlēties pretendentu, kas pakalpojumu var sniegt par “viszemākajām izmaksām sabiedrībai”.
(372) Komisija atzīmē, ka šajā gadījumā konkursa procedūra notika, pirms stājās spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīva 2014/24/ES (139) (kas attiecas uz publiskajiem līgumiem, kas piešķirti jūras transporta pakalpojumu sniegšanai) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/25/ES (140).
Tolaik bija piemērojama Direktīva 2004/17/EK un Direktīva 2004/18/EK.
Tomēr Direktīva 2004/17/EK neattiecas uz jūras transporta pakalpoju­ miem, kādus sniedz Siremar (141).
(136) Izņemot 2015. gadu un 2016. gada pirmos mēnešus (sk.
120. un 121. zemsvītras piezīmi).
Komisija pauž nožēlu par to, ka Itālija nav sniegusi šos datus, tomēr tā atzīmē, ka tas ietekmē tikai pēdējo periodu, kad pakalpojums sniedza CdI, savukārt Komisijas novērtējumā lielākā uzmanība ir vērsta uz SNS, kā paskaidrots 295. apsvērumā.
(137) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp.).
(138) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.).
(139) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV L 94, 28.3.2014., 65. lpp.).
(140) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV L 94, 28.3.2014., 243. lpp.).
(141) Patiešām, Direktīvas 2004/17/EK 5. pantā ir skaidri noteikts, ka tās darbības joma attiecas tikai uz dzelzceļa, automatizēto sistēmu, tramvaju, trolejbusu, autobusu vai trošu transporta pakalpojumiem.